92 Hayren, Kjorneborgstraktens vegetation och k'arlvaxtflora. 



icke derma ofversvamning, utan vissnar bort. Nar vattnet dragit 

 sig tillbaka, ser man stora fait (till nagra ar) med tateltufvor, 

 som blott bara de forvissnade fjolarsbladen. Ofta aro dessa 

 tufvor cloda, stundom fora de en tynande tillvaro och skjuta 

 under sommaren nagra sterila skott. Sannolikt lefva nagra ta- 

 teltufvor upp igen foljande ar, men i de fiesta fall maste en ny 

 invandring af tatel forsigga for att platsen skall atertaga sitt 

 tidigare utseende. 



Tateltufvornas forstoring medfor ett afbrott i utvecklingens 

 regelbundna gang, ett steg bakat. En regressiv utveckling in- 

 truder, i det de mera motstandskraftiga arterna i vaxtsamhallet 

 fa tillfalle att utbreda sig. Sarskildt excellera orterna. och i 

 slutet af juni och under juli forete de pa varen sterila omradena 

 en fargrik tafia, en mangd brokiga flackar och punkter mot det 

 grabruna underlaget af torrt och formultnande gras. Dessa 

 ortrika angar kunna, da de aro af sekundar natur, till skillnad 

 fran andra angar med orter i riklig mangd benamnas sekun- 

 diira drtangar. De aro ratt tillfalliga och ombildas inom kort 

 tid till tuftatelangar. De gifva salunda icke utvecklingen en ny 

 riktning, utan beteckna endast ett stillestand i densamma. 



Plere af de ortrika hogvattenstrandangarnas orter, som 

 redan del vis undertryckts af tuftateln, upptrada ater ymnigt: 

 Viola palustris, Trifolium pratense och Tr. repens, Scutellaria, 

 Lathyrus paluster. Dessa arter upptrada med tatheten 5 — 7, 

 dock finnas icke alia arter pa samma ang. Till dem salla sig 

 ett par pa tatelangen hemmahorande orter, Ranunculus acer 

 och Rumex acetosa, hvilka antecknats med tath. 4 och 6 — 7. 

 En tredje grupp bildas af arter, som aro sarskildt utmarkande 

 for angarna med forstord tatel. Har markes framst Valeriana, 

 hvilken upptrader i ymnighet (6—7) och vanligen ar synnerligen 

 frodig och hogvaxt. Genom sin klart lysande blomsamling bi- 

 drager denna vaxt i hug grad till de sekundara ortangarnas 

 saregna pragel och ar mahanda den mest iogonenfallande arten 

 harstades. Mindre faster man sig vid Polygonum amphibium 

 f. terrestris, som ar mindre ymnig (4—6) och ej alltid tillstades. 

 Fran en ang har antecknats Hieracium suecicum (beskr. 23). 

 De formultnande tateltufvorna erbjuda en lamplig vaxtplats for 

 Galium uliginosum, som ar mycket karaktaristisk for de se- 



