iV^ 



Magnus Brenner, Finlands Hieracium-former. 



foga strierade; Iwlkar stora, vida, vanligeri jemntjocka, morka, 

 mer eller mindre starkt stjernludna, glandel- och tatt mork- eller 

 Ijushariga, eller nastan uUiga, fjall nagot bredt syllika, kort- 

 spetsade eller de innersta langt smalspetsade, foga Ijuskantade 

 eller okantade, vanligen anda till spetsen stjernludna och hariga, 

 sallan med mycket kort bar spets. — Lojo by, vagkant, gras- 

 linda vid Mongola kalkbrott, tallskog pa och vid asen, LinkuUa, 

 akerUnda, Anttila, bjorkbacke i betesmark vid vagen till Tytyri 

 kalkbrott; Kyrkslatt^ Stromsby och Storms, barrskog, samt Sunds- 

 berg, Framnas, bjorkskog; Borga, Lill Kroksnas, akerbacke, och 

 Krako, Vesterang, angstufva. — Skild fran narstaende H. ursi- 

 num Brenn. genom breda blommor och mer glandelhariga hol- 

 kar af foga eller ej alls Ijuskantade fjall; fran H. mollipes var. 

 eriocalyx Brenn. 1. c. p. 48 genom morka, svagare stjernludna 

 korgskaft och holkar, storre glandelhar och smalare holkfjall. 

 Bladen ofta undertill, liksom hos H. hracJiycalyx, H. sigmoideum 

 och andra, starkt marmorerade. Forekommer ofta furcat, na- 

 gon gang med flageller utan har pa holkar och skaft, men starkt 

 fflandulosa. 



61. H. anomalum. Afviker fran H. lasiocalyx genom tjocka, 

 Ijusa, nastan oskaftade, bredt omvandt aggrunda hlad, fyllda 

 Iwrgar, mycket fmt hariga korgskaft med mycket glesa, endast 

 tatt under holken tata, mycket sma glandelhar, samt rundad 

 hoik af mer utdraget smalspetsade fjliU. — Helsingfors, Rod- 

 bergen, bergskrefva. — Skild fran H. villipes Dahlst. Hier. exs. 

 IV, 6, som den i pressadt tillstand mycket liknar, genom foga 

 hariga korgskaft, mer smalspetsade holkfjall och icke radierande, 

 starkt och langt strierade kantblommor. 



62. H. laetevillosum. Spad, nagot hogvaxt; stoloner fasta — 

 temligen veka, hvitulliga, foga eller nagot forliingda, tatare eller 

 glesare, temligen likformigt storbladiga; Uad morkgrona, nagot 

 fasta, mer eller mindre skaftade, korta eller temligen langa, 

 omvandt aggrunda — tungUka, mycket kort uddspetsade, knappt 

 tandade, glest langhariga, undertill gra eller gragrona, tunnt 

 eller foga stjernludna och foga hvithariga; korgskaft veka, upp- 

 riita, grona, uppat graaktiga, svagt stjernludna, nedtill mycket 

 glest, upptill tatare, temligen likformigt tint glandelhariga, of- 



