Acta Socic'lalis pro Fauna el Flora Fennica, XllI, 11:0 o. 7 



lall-bjoi'k myr. Daremol synes den rikliga forekomsten af Iris 

 pseudacorus iifvon i torfvens ofversta del i profil II ulvisa, att 

 dcnna del af mossen iinnu var ganska sank vid strandvallens 

 uppkaslande. 



Ett visst intresse bar den ofversta stoftfina torfven i profil 

 ill ocli IV. Ty delta foga miiktiga torfskikt saknades omedel- 

 bart under strandvallen, men kunde dereniot iakttagas flerstii- 

 des pa den ofriga delen af torfmossens via. Delta torfskikt 

 torde altsa hafva tillkommit efter strandvallens uppkastande. 



I denna torf forekom, forutoni fron och frukter af nagra 

 vanliga sumpvaxter, iifven fron af Naiimhurgia iJiyrsiflora. Denna 

 omsUlndigheten liksom ocksa att delta torfskikt var starkt for- 

 nuiUnadt antyder, att detsamma bildats under andra forhallan- 

 den iin den underliizgande torfven. 



Sammanstaller man de anforda omslandiglieterna, kommer 

 man att narmast tanka pa de vatlenfylda eller vattendriinkta 

 laguner, hvilka man flerstades ser langs Ladogas strander. 

 Dessa laguner afstangas af nutida strandvallar och aro fylda 

 med en rik sumpflora, bland dem ofta rikligt Naiimhurgia. I 

 dessa traskartade laguner, torde ocksa vaxtdelarnas sonderdel- 

 ning forssigga fullstandigare, hvarfor ocksa sadan torf kan iiga 

 nagon likhet med dy. 



Hvad den fasta markens vegetation betriiffar, antydes 

 den af nagra arter, hvilkas fron och frukter af vind eller pa 

 annat salt forts ut i forsumpningen. Salunda aterfunnos frukt- 

 stenar af Eiihiis idaeiis i flera af de utslammade torfprofven. 

 Andra, den fasta markens vegetation karaktiiriserande arter 

 aro: Trientalis europaea, Solannm dulcamara, Coryhis avellana 

 samt sannolikt afven Betula aiha, afvensom troligtvis Pinus sil- 

 vestris och Alnus glutinosa. De tre sistniimda hafva dock, 

 hvilket iifven forut blifvit framhallet, varit viisentliga i forsump- 

 ningens vegetation. Till de en relatift sydlig vegetation karak- 

 tiiriserande arterna: Scirpus silvaticus (anf. arb. sid. 29), Al- 

 mis ghitinosa och Corylus avellana, hvilka blifvit anforda af 

 Gunnar Andersson, tillkommer ytterligare Solanum dulcamara. 



Den strandvall, som ofverlagrar denna torfmosse, iir altsa 

 uppkastad under en tidpunkt, da den biickenct uppfyllande for- 



