8 Rafael Hcrlin, Vaxlpalaontologiska studier. 



sampningen utgjorde ett tmdbevnxet karr, mod sUlllvis svagl 

 antydd ofvergang till rnyr. Under tiden fore strandvallens 

 uppkastande forefiinnos redan vissa sydliga beslandsdelar i flo- 

 ran, sasoui Corylus avellana, Alnus glutmosa, Solamim cMcamara 

 samt Scirpus silvaticus och Iris pseudacorus. 



Pa grund af att i floran ingingo dessa relatift sydliga ele- 

 ment medan deremot, efter livad det tyckes, granen belt och bal- 

 let saknades, kan man sluta till att ifragavarande strandvall ar 

 eqvivalent med de bekanta Li^forma-strandvallarna i Sverige. 



Hvad betriiffar denna strandvalls hojd ofver bafvet, bar 

 Bergbell genom tre afviigningar bestamt dess bogsta punkt till 

 17.2 m ofver Ladoga. Den senares vattenyta ater lag vid ni- 

 vellerini^ens utforande 7,70 meter ofver Finska vikens niva.^) 

 Vid torfvens sammanpressning under strandvallen, bar densamma 

 nagot siinkt sig, antagbgen med olika belopp pa olika pankter. ~) 

 Denna aecumulationsvall anser jag vid den negativa strand- 

 forskjutningens maximum bafva utgjortden barriere,utofver bvilken 

 vagsvallet afven vid starkaste storm ej brutit in pa forsump- 

 ningen. Ty i motsatt fall skulle belt sakert torfven vid nagon 

 niva i dess ofversta del vara mellanlagrad af sandrander. Blott 

 de starkaste vagorna bafva ofver strandvallen uppkastat sand 

 och grus, bvilket aflagrats mantelformigt pa dess inre sida. 



Ar denna uppfattning riktig, bar altsa Ladogas medelvat- 

 tenstand legal lagre an vallens kron; ocb da torfven tydligen 

 bor vara ocb faktiskt ar starkt eroderad vid strandgrusets upp- 

 vrakning ^) ocb upprepade omlagring redan vid mindre vexlin- 

 gar i vattenstandet, torde nagot namnvardt sammansjunkande 

 af torfven nedanfor vallen icke bebofva medtagas vid berakning 

 af det datida vattenstandet. 



1) Jmf. Gunnar Anclersson och Hugo Bergbell anf: arb. sid. 28. — 

 Enligt tidigare ryska kallor bar Ladogas niva ofver Finska viken antagits 

 till 18 m. Enligt fmska jarnvagsingeniorers afvagningar emellan Viborg ocb 

 Kronoborg bar nivaskilnaden vid bogvatten erballits till 7,87 m. 



2) Jmf. anf. arb. sid. 28 ocb fig. 2 ocb 3. 



3) Jmf. i delta afseende anf. arb. fig. 3. 



