Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XIII, n:o 3. 11 



f()r(rii(iesvis EqviseUim fhwiatlle var. Umomm saint J/Jnafjmifcs 

 communis. » ^) Det fortjenar omniimnas, att atminstone cle fiesta 

 af dciri aterfinnas sasom viisenlliga i cle suhlakustiiiia torf- 

 mossar, hvilka l)lotlats vid Hoytiainens falliiinfr. 



Enligt af Thoreld verkstalda uiatningar iir denna slrand- 

 valls hojd ofver Pyhaselkil 11, i m. Pyhaselkii ater star i oppen 

 forbindclse med Saima, hvilken ligger 76 m ofver Finska vi- 

 ken.-) Antagligen bor dock Pyhaselkiis niva anslas nagon el- 

 ler nagra meter hogrc. 



En annan torfmosse, hvilken vid Hoytiainens genonibrott 

 genomskars och sedermera iipptorkadc, omniimnas afven af 

 Tlioreld. ^) 



Den ligger 17,9 m ofver Pyhaselkiis niva. Detta med torf 

 fylda bitcken iir mycket smalt, blott 20 — 30 meter bredt, ocli 

 var forut genomfiiitet af en back. Den numera mycket upp- 

 torkade torfvens miiktighet iippgick till en knapp meter. 



De fran denna torf erhallna bestambara vaxtlemnin- 

 garna ilro: 



Amhlystegium sp., ymnigt. 



Carex aynpidlacea, fruktgommen ymnigt. 



Car ex filiformis, 10 d:o. 



Carex vesicaria, 3 d:o. 



Carex spp.. notfrukter ymnigt. 



Memjanthes trifoliata, 5 fron. 



Calla imlustris, ett fro. 



Betiila aJha, hangefjiill och frukter, stammar och rotter. 



Phms silvestris, fron och barr. 



Dessa subfossila viixtlemningar synas snarast tillhora en 

 kiirrvegetation. Biickenet lag insankt i asgrus och omgafs af 

 Ijungmo. 



1) Thoreld: Anf. arb. sid. 76. 



2) Ignatius: Finlands Geografi 1891, sid. 293. 

 ^) Anf. arb.; i prolilen miirkt med 46. 



