Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XIII, n:o 4. 37 



P. j;?(6?///?^6? L. — Diken, grunda biickar; t. r. Simo: Lahti 

 iing, Vihtarinoja. Kemi: Ruonaoja. 



P. pedmafus L. — Hafsvikar ocli sund pa sandbotten ; 

 spridd — t. r. 



P. vaginatus Tiircz. — Vilxer oftast pa liknande lokaler 

 som och tillsammans med foreg. ; spridd. Simo: Knihtilii, Er- 

 vasti (ymnig). 



Dicotjledoiieae. 



BefuJa verrucosa Ehiii. — Angsbackar^ i allmanhet pa 

 fetare, mullrik eller lerbuiiden jordman; a. — t. a. 



B. odorata Bechst. -— Skog, fukt. strander, karrmarker; 

 m. a. Bildar en hufvudbestandsdel i blandskogarne och iifven 

 egna skogsbestand. 



B. nana L. — Karr, myrar, mossar; m. a. 



P. intermedia Thorns. (P. nana X odorata f. ijerodorafa). — 

 Hoglandta skogsmarker, backstrander; t. r. Antraffad endast i 

 de innersta delarna af oraradet. Simo: Konttikivalo, Tuiskukivalo, 

 niira Alapenikka. 



Alnus incana (L.). — Strandangar, kiirr- och siimpmarker, 

 m. a. Bildar ganska ofta egna bestand i kusttrakten. 



Myrica gale L. — Forsumpade strander; t. a. i kustomr. 

 Bildar ofta vidstrackta risbestand vid de lanss^runda hafsvikarna 

 och pa holmarna i skargarden (t. ex. Simo: Tiuranen). 



Pojndus tremula L. — Stenbundna skogsmarker; t. a. Upp- 

 trader som rakstammigt, iinda till 12 meter hogt trad och ingar 

 som bestandsdel i blandskogar. Nagon gang antraffas mindre 

 aspdungar (Simo: Ervasti); rena jemforelsevis unga bestand vid 

 ^lartimonoja samt vid Simoskanoja. 



Salix peritandra L. — Skogsangar, strander, lundar; t. a. 

 — r. Frekvensen aftager miirkbart i Simo elfdal ofvanom Yli- 

 karppii. 



S. triandra L. — Strandangar; r. Nagra enstaka buskar 

 af denna vackra videart antriiffades pa Sotisaari i Kemi. 



