20 A. Osw. Kihlmmi, Havainnoita Suomen Eiiphrasia-lajeista. 



masi, j. n.e.; tarkeampi on etta Reichenbach'in E. micrantlia 

 on siksi jiiurtuunt kirjallisnndessa etta tuntuu sangen epaka}^- 

 tannolliselta sita kokonaan syrjayttaa. Wettstein itse kayttaa 

 sita niinkin myohaan knin 1893 (Die natiirl. Pflanzenfamilien). 

 Kerner julkaisee mainiossa exsiccaati-teoksessaan E. micranthan 

 ja E. graciliksen eri lajeina; vaikka tata kasitysta tuskin enaa 

 hyvaksytaan, taytyy kuitenkin myontaa etta micrantha'm.m.\ 

 on vanhassa merkityksessaan sailytettava vastaisiiudessa mah- 

 dollisesti syntyvan keskustelun varalle. Brennerin lajia var- 

 ten olen sen vuoksi mnistiinpanoissani kayttanyt nimea E. bott- 

 nica, joka myoskin Wettstein'in monograiiian liitteessa on 

 julaistu. Yaikka yiimalkain mielellani myonnan monograafille 

 jokseenkin laajaa paatosvaltaa synonyj^mi-kysymyksissa, luulen 

 kuitenkin etta tassa kaytannollisista syista olisi poikkeus teh- 

 tava ja ehdotan sen vuoksi etta ne, jotka mahdollisesti viela 

 tahtovat pysayttaa E. micranthasb Brenn. eri lajina tai muo- 

 tona sita varten kayttaisivat nimea E. hoUnica. 



Toinen huomattava muunnos on varustettu hoikalla, haa- 

 rattomalla varrella, hajallisilla suojuslehdilla ja suurilla, ammot- 

 tavilla kukilla; aikoinaan kun luulin sen erityiseksi, jarjestelmal- 

 liseksi muodoksi panin sille nimeksi E. remotella. Hyvin tyypil- 

 lisena olen sen nahnyt esim. Kuusamon Nuoruselta (Yainio), 

 Tuatasch-tunturilta (Linden) ja Lujaur-urt-tunturilta(A. 0. K.). 



Kolmas muoto, jonka samalla tavalla nimitin E. confer- 

 taksi, on korkeakasvuinen, haarova, laiiinaisilla suojuslehdilla 

 ja pienilla kukilla, melkein kalju. Herboriossa loytyy tyypil- 

 lisia eksemplaareja esim. Eovaniemelta (Brenner ja Nyberg) 

 ja Ponoj-joen varrelta (J. A. Palmen). 



Yaikka kylla en ole nahnyt eksemplaareja enka sen vuoksi 

 voi mielipidettani sen paremmin vahvistaa, olen taipuva otak- 

 sumaan etta myoskin E. foulaensis Towns., joka tahan saakka 

 on varmasti tunnettu vaan Far- ja Shetland-saarista, on yhdis- 

 tettava E. latifoliasmi, Wettstein'in selityksesta en voi loytaa 

 muuta differentiaali-merkkia kuin terion „purpura" varin, joka 

 sekaan ei nay olevan konstantti. Muuten on Wettstein itse 

 jo selvasti viitannut siihen etta E. fonlaensista, mahdollisesti 

 ei voida lopullisesti E. latifoliasta, irroittaa. 



