Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XIII, n:o 5. 23 



liuskat tavallisesti 2-hampaiset tai pykalapaiset; terio ylimal- 

 kain vaalea, ylihiiiili vaha hilpeamman sinertava. Kota lant- 

 topainen, ripsinen, miiuten nojoliapsinen, verrattain leveii, 

 melkein yhta pitka kuin suipot verholiuskat. Vartalon paa 

 viela knkkimisen jalkeen suora. 



Kukkii heinakiinn loppupuolella ja elokuulla. 



On Keski-Euroopassa tavallinen, laajalti levinnyt ja ylei- 

 sena nurmikukkana E. strictan kilpailija, jopa voittajakin; 

 tavataan viela Italiassa, Balkan'in niemimaalla ja Etela-Ve- 



Suomessa sen levenemista ei likimainkaan tarkoin tun- 

 neta; seuraavista paikoista olen eksemplaareja nahnyt: Ah: 

 Vihti, Sandbacka (Gr. Lang); Karjalohja (J. A. af Hallstrom). 

 Ka: Kirvu, Tietavala (J. Linden). Ta: Luhanka, Sikolahti 

 (E. Vainio). Kl: Sorfcavala, Tamhanka ja Kirjavalaks (J. 

 Linden). Sb: Kuopio, Kortejoen Pekkala (opp. K. V. Natunen 

 in herb. A. J. Mela). On: Tindie (Th. Simming). — Arvattavasti 

 tavattava myoskin Lansi-Suomesta (Ahvenanmaalta, y. m.). 



Terio on Suomen E. Eostkowiancdla, tnntuvasti pienempi 

 kuin ylimalkain Keski-Enroopan muodoilla, joissa usein tapaa 

 13 — 14 mm pituisia ja yhta korkeita kukkia. Niissa (kuivissa) 

 eksemplaareissa, joita olen voinut tutkia, en koskaan lo}^- 

 tanyt 9 mm pitempaa teriota, mutta nseinkin nakee taysi- 

 kasvuisia, 7 — 8 mm pituisia terioita ja olen nahnyt niinkin 

 pienia kuin 6,5 mm. Tasta syysta kauan aikaa epailin tokko 

 Suomen muoto olikaan E. IvostkowianasiB. luettava ja kaytin 

 muistiinpanoissani sita varten nimea E. femiica. 



We tt stein on kuitenkin haikailematta yhdistanyt Suo- 

 men (Karjalan) eksemplaarin varsinaiseen E, Bostkouianaem ja 

 tama kasitys on tassakin seurattu; mahdollisesti se on luettava 

 muunnokseen minoriflora Borbas, jota kuitenkaan en lahem- 

 min tunne. 



Tama laji muuten tuskin ollenkaan toisintelee ja on hel- 

 posti tunnettava nivelikkaista, valkeankiiltavista, pitkista nysty- 

 karvoistaan seka moni- ja verrattain lyhythampaisesta lehti- 

 laidastaan. Teriotorven myohainen pidennys, joka Suomen 

 eksemplaareissa ei ole viela tarkoin mitattu, seka vartalon 



