14; Rafael Herlin, Vaxtpalaontologiska studier. 



set forekom rikligt riinder af AmUystefjium- jamte ymnigt friikt- 

 gummen af Carex cmqndlacea och fron af Menyanthes trifoliata. 

 Derpa foljcle lemningar af bjork, sasom blacl, qvistar, nilf- 

 ver och stamstycken och sluthgen ymnigt barr, kottar, bark 

 och ved af talk Torfvens miiktighet var i allmanhet icke myc- 

 ket ofver en meter, men torflagret var i dessa delvis nedra- 

 sade kanter Kings backen mycket upptorkad. 



De fran Amhlysfegium-iorf\Qns ofre del utslammade viixt- 

 lemningarna iiro: 



Ccirex ampullacea, ymnigt fruktgommen. 



Menyanthes trifoliata, d:o fron. 



Comarum imlustre, smanotter. 



Cicuta virosa, delfrukter. 



Betula odorata-nana, hangefjall. 



Betula alba, hangefjall och vingfrukter. 



Ardostapliylos uva iirsi, en fruktsten. 



Den anstaende tallmyrens vegetation hade foljande huf- 

 vudsakliga sammansattning : 



Bottenskiktet: Spliagyiurn neinoreum jamte nagot Spli. me- 

 dium i kuddhka upphojningar. Pa ofverviixna stubbar: Hylo- 

 comium parietinum jamte Cladina rangiferina m. tl. Cladoniae. 



Risskiktet: Cassandra calyculata, Ledum palustre, Calluna 

 vulgar is, Myrtillus uliginosa flackvis ensamt iipptriidande, fliick- 

 vis ater nagot blandade. Spridda fliickar forekomma med 

 Andromeda polifolia, Euhus Chamaemorus, samt pa upphojningar 

 i myren Empetrum 7iigrum, Myrtillus nigra och Vaccinium vitis 

 idaea. 



Tradskiktet: tat 40 — 50-arig tall jamte spridda fran det 

 foregaende bestandet qvarstaende furor. Det tiita tallbestandet 

 jiimte den ofriga vegetationen uppkommen efter en skogseld 

 for c. 40 — 50 ar tillbaka. 



Iso Sarkilampi. 



Denna sjo ar en af dem, hvilkas yta sjonk c. 8 m vid 

 Hoytiainens fallning. Den ar en asgropsjo med starkt slut- 

 tande striinder. Vid hogsta stand fore Hoytiainens genombrott 



