6 Ch. E. Keckmmi, Ariteckningar om floran i Norra Osterbotten. 



betecknas som ett verk af menniskohand. I allmanhet trader 

 berggrunden jiimforelsevis sallan i dagytan. Delta intraffar, om 

 man franser nordostra delen af omradet, blott vid Kemi elf och 

 nagongang vid kusten af Simo. Daremot bestar Kivalo asen till 

 vasentlig del af vagformigt hopade flyttblockmassor, hvilka synas 

 vara karaktaristiska for omradet och patraffas iifven i dalder 

 och mossar. Rullstensasar forekomma i kusttrakten isynnerhet 

 pa hogre hafstrander och holmarna i skargarden. Mera sallan 

 trader pa hojderna fast klyft i dagen sasom vid Kontti- och 

 Pahakivalo samt Palovaara. I dessa fall bilda de en bjart kon- 

 trast mot de odsliga, sterila, ofta hundratals tunnland vidstrackta 

 stenholster af flyttblock, hvilka aro egnade att jamte de talrika 

 flackmossarna gifva de inre delarne af omradet ett dystert och 

 monotont utseende. Sarskildt ar Konttikivalo anmarkningsvardt 

 for sina djupa, branta och skuggrika klyftor och sin mera vax- 

 lande natur. Har erbjudas sadana khppvaxter som Saxifraga 

 nivalis, Woodsia, Polypodium vulgare m. fl. en lamplig standort. 

 Smarre klippor upptrada vanligen vid forsar, men de aro i re- 

 geln sterila, emedan varfloden arhgen bortspolar allt mullager. 

 Detsamma ar forhallandet med i hafvet och pa hafstranderna 

 forekommande klippor och hallar (t. ex. Haikara). 



Hvad traktens geognostiska natur vidkommer ma foljande 

 niimnas. Kusttrakten^) af Kemi socken bestar till ofvervagande 

 del af diorit och hornblendeforande bergarter. Kallinkangas 

 utgor ett undantag harifran och bestar af kvartsit och syenit. 

 Trakten omkring Kivalonpenikat ar rik pa serpentin, men for 

 ofrigt utgores berggrunden utmed hela vattendelaren af kvartsit, 

 hvilken bergart bar upptrader i manga olika strukturmodifika- 

 tioner. Allra storsta delen af omradet hvilar dock pa en afven 

 den i afseende a strukturen sardeles varierande granitgrund. 

 Lerskiffer fmnes rikhgt vid Kemielf och upptrader bar i dagytan 

 sasom slata hallar. Ett ganska rikligt lerskifferlager forekom- 

 mer afven vid Palovaara. Losa kalkstenar antraffas pa flera 

 stallen vid kusten, sa att afven kalk till husbehof vanligen bran- 

 nes. Att kalk afven i omradets inre delar finnes framgar af 



1) Jfr. I. J. Inberg, Bidrag till Uledborgs Idns geognosi. Bidr. t. kdnn. 

 af Finl. natur o. folk. 25. 



