Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, XIII, n:o k 11 



skogar af gran och bjork. Rena bjurkskogar finnas dock pa 

 flere stiillen, t. ex. i trakten mellan Leppiaho och Raiskio samt 

 i inre delarna af omradet, sasom pa sluttningarna af Tuiskii- 

 kivalo och Palovaara samt pa den hoglanda mon mellan Kuona 

 och Koukkulanjarvi. Afven for Kemi elfs branta slrandvallar aro 

 liimmiga bjorkdungar karaktaristiska. Blandskogar af gran, 

 bjork, asp och siilg aro afven vanhga. Aspen traffas stundom 

 enbart och bildande tiita dungar, sasom vid nedre loppet af 

 Martimonoja. Pa de laglanda striinderna af Bottenviken patriif- 

 fas graalen skogbildande. Jiimte videarter (Salix plujlicifoUa. 

 aurita, nigricans) samt lagskog af bjork bildar den ofta vidstriickta, 

 sknggrika snar. Graalen ingar afven pa kiirrmarker och stran- 

 der i blandskogarnas sammansattning. Ronn och hagg antriiffas 

 alltid (vanl. i buskform.) vid backstriinder och lundartade loka- 

 ler; stundom upptrader ronnen dessutom som bestandsdel i 

 lofskogen pa elfvarnas strandvallar. Tallen har under tidernas 

 lopp blifvit iindantrangd af granen och bjorken. Vid kusten 

 och i elfdalarna forekommer den tamligen sparsamt utom pa 

 myrar, men i omradets inre delar och langs hojdstrackningarna 

 ar tallen ymnig. I trakten af Rahaselka, Kontti och Kokkoki- 

 valo finnas annu stora tallmoar, ehuru staten arligen afverkar 

 skog i dessa trakter isynnerhet i narheten af biickarna norr om 

 Simo elf. Bland buskar iiro, utom atskilliga vide-arter, enen och 

 dvergbjorken allmanna; h. o. d. upptrada Rlbes ruhr urn, R. nig- 

 rum, Ehamus frangula, Daphne, Bosa ci7inamomea. Pa sandiga 

 hafstrander vaxer ofta ymnig Hippophae rhamnoides. Vihurnum 

 opulus iir karaktaristisk for nagra biickstrander (Martimonoja, 

 Simoskanoja), men for ofrigt siillsynt. Af risviixter ar isynnerhet 

 Mtjrica gale utmarkande for de laglanda, delvis forsumpade 

 hafstranderna. Cassayidra calyciilata forekommer h. o. d. pa 

 omradets mvrmarker, hvarest Ledum allmant antraffas. 



Af ofvanstaende korta och ofullstiindiga naturbeskrifning 

 torde framga, att omradet i fraga icke utmarkes af nagon syn- 

 nerhg fruktbarhet. Odlingar antraffas blott i kusttrakten och 

 vid hufvudelfvarna. I allmanhet iiro kusttrakterna relativt tiitt- 



