8 A. Osw. Kihlman, Havainnoita Suomen Euplirasia-lajeista. 



kittain poimuiset, melkein kaljut tahi hampaiden paallystassa 

 ja rennassa lyhyen lyhyita, pintamyotaisia, onteloja harjaksia. 

 Tahka alussa taajakukkainen, piau pidentyva. Verhio melkein 

 kalju, nirkoilla liuskoilla. Terio 7—9 mm pitka ja yhta kor- 

 kea, vaalean sinertava, tnmmanvioleteilla viivoilla. Ylihiiulen 

 linskat tavall. kolmehampaiset. Kota typakka eli epaselvasti 

 lanttopainen, version pituinen tai tavall. paljon lyhempi, pal- 

 jas tai lyliyt- ja harvahapsinen. 



Kukkiminen alkaa kesan loppupuoliskolla mutta arvaten- 

 kin aikasemmin kuin E. citrtan. 



On Keski-Euroopan tavallisimpia lajeja; tavataan viela 

 Espanjan, Italian ja Balkan'in niemimaitten pohjois-osissa, 

 Kaakkois-Engiannissa ja (harvinaisempi) Etela-Skandinaaviassa ; 

 Keski-Venajallakin laajalti levinnyt ja kasvaa viela Pietarin 

 tienoilla. 



Snomessa toistaiseksi tavattu ainoastaan Uudenmaan 

 Esbossa: Martensby ja Hemtans (A. 0. K.) seka Kyrkslatt'in 

 Smeds'illa (M. Brenner). 



Eimsaammin kuin melkein kalju paamuoto kasvaa Es- 

 bon loytopaikoilla 

 var. pilifera m. 



Folia omnia in margine et in nervo mediano paginse 

 inferioris nee non calyx pilis sat brevibus modice hirsuta. 

 In par. Esbo copiosior qvam forma t3rpica E. stridce occurrit. 

 Poikkeaa, mikali mina olen voinut huomata, paamuo- 

 dosta ainoastaan sirotetuilla hapsilla pitkin lehtialustan keski- 

 suonta ja reunaa; paallystan laidassa ja verhiossa lyliyita, 

 hajanaisia harjaksia. 



Wettstein pitaa var. piliferaa. E. Eenterim kuuluvana, 

 joka taas lienee E. curtcm ja E. stridan valinen hybriidi. 

 Koska en ole ollut tilaisuudessa sen koommin tutustua E. Eeii- 

 teriin, enka siis ole varma siita, etta Esbon muoto on todel- 

 lakin muitten kanssa identtinen, olen tassa toistaiseksi sailyt- 

 tanyt sen nimen, jolla mina sen alkuperaisesti merkitsin. 



Sita mielipidetta, etta E. pilifera olisi primaarinen hybriidi, 

 vastustaa nimittain se seikka, etta tata muotoa melkein aina 

 tavataan paljon runsaammin kuin E. strida&, ja useassa pai- 



