s 



uomen Euphrasioita on ylimalkain viime aikoihin saakka 

 pidetfcy vaan yhtena ainoana lajina, E. officinalis L. Ainoas- 

 taan meilla harvinainen Euphr. gracilis on yleisesti muista 

 eroitettu; joka ei tahan ole tyytynyt, on saanut hakea neuvoa 

 E. Fries'in esityksesta, usein semmoisena kuin se annetaan 

 Hartman'in Florassa ja muualla. 



Vaikea onkin olliit mitaan sen eheampaa tutkimusta ai- 

 kaan saada, kun meidan vahapatoisilla museon kokoelmilla 

 oli milt'ei mahdotonta hallita sita hajanaista, mutta kuitenkin 

 laveaperaista, tata sukua koskevaa kirjallisuutta, joka jo oli 

 olemassa, eika ulkomaallakaan loytynyt mitaan ajanmukaista, 

 monograafista teosta, johon olisi voitu perustua. 



Erittain tarkea Eitphrasia'SiiYun valaisemiseksi oli sen 

 vuoksi R. V. Wettstein'in seikkaperainen tutkimus Itavallan 

 muodoista, jonka han v. 1894 julkaisi „Oesterreicliische bota- 

 nisclie Zeitsclirift"-nimisessa aikakauskirjassa. Taman kirjoi- 

 tuksen nojalla olen koettanut maaritella Suomen mnseon her- 

 bariossa sailytettyja muotoja, seka myoskin elavina tutkia niita, 

 missa niita vaan tapasin. Sitapaitsi olen saanut nauttia prof. 

 Wettstein'in suoranaista apuakin, han kun on hyvantahtoisesti 

 tarkastanut jonkon suomalaisia eksemplaareja ja niista kirjeel- 

 lisesti lausunut mielipiteensa; ensimmaiset Wettstein'in maa- 

 raamat Euphrasiat lahjoitti mnuten rehtori M. Brenner jo 

 Toukokuulla 1895 Suomen museolle. Yiimeksi olen viela voi- 

 nut kayttaa hyvakseni Wettstein'in suurta teosta „Monographie 

 der Gattung Euphrasia" (1896). 



Vaikka tammoinen hyva apu tietysti on suuressa maarin 

 helpoittanut tyotani niin on taas toiselta puolelta muistettava, 

 etta kayttamani kokoelmat ovat enimmakseen olleet vaan tila- 

 paisia, joten niiden perusteella on mahdoton antaa muuta kuin 



