108 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



„aeroxyl", under gangna gynnsammare klimatologiska perio- 

 der i Skandinavien allmannast upptradt som ett „ansenligt 

 trad" (s. 285). Afhandlande (s. 282—287) „lignosernas na- 

 turliga gradation efter det ofvanjordiska systemets sjalf- 

 standighet i kampen for tillvaron, dess tillracklighet for in- 

 dividets lif och perduration, med ett ord: dess varaktig- 

 het" (s. 283) yttrar Lindman (s. 284): „Antag att en ved- 

 vaxt, t. ex. Corylus, lange atnjutit ett gynnsamt skogskli- 

 mat, Ijumt och fuktigt, sasom i Skandinavien for atskilliga 

 tusen ar sedan. Den vaxer da sannolikt allmant som trad, 

 som afgjord fanerofyt. Om detta klimat inom ett visst om- 

 rade blir kallare och torrare, hammas Corz//us-individernas 

 tradkrona; det ofvanjordiska grensystemet blir mera fa- 

 ledadt, men de subterrana knopparna sla upp i bade talri- 

 kare och kraftigare skott: vaxtens afpassningsformaga har 

 beredt den en ny konstitution, en forbattrad organisation 



inom hela det ifragavarande omradet. " samt s. 285: 



„I den aflagsna period, da Sveriges khmat var varmare och 

 fuktigare an nu, var Corylus sakerligen allmannast ett an- 

 senligt trad afven i norra delen af det nutida, inskranktare 

 utbredningsomradet (se G. Andersson, Hasseln i Sverige 

 fordom och nu, 1902, Sveriges geolog. undersokning). 

 Genom klimatets forsamring har Corylus forsvunnit fran 

 storre delen af Norrland, och i det ofriga Sverige ar den 

 blott tillfalligtvis ett hogstamstrad, normalt daremot en 

 buske" samt nagra rader tidigare: „F6r att Corylus i vara 

 dagar har i Skandinavien skall blifva ett hogstamstrad, 

 synes forutsattningen vara, att individet genom gynnsamma 

 tillfalligheter lyckats utbilda en luftstam af nagorlunda be- 

 tydlig tjocklek, ty sa snart kronan darigenom vunnit en 

 rymligare vattenreservoar an de smala, ungdomliga busk- 

 stammarna, blifva de basala skotten farre (jfr bild 18), och 

 da individet kommit ofver en viss kritisk period, ar dess 

 fortbestand i tradform betryggadt till hog alder. (Om den hos 

 Corylus iakttagna aldern, se sid. 268.)" — I anseende till 

 L i n d m a n s ofvan refererade uppfattning synes det mig vara 

 skal att har uttryckligen betona, det Corylus pa Aland an- 



