Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 101 



ofverstiger 0,5, m, maste motas redan pa sa ringa hojd ofver 

 marken, att man endast nedhukad kan rora sig i lunden. 

 Redan dar runnorna sta sa pass aflagset fran hvarandra 

 som 4 m, skara deras kroner in i hvarandra. Runnornas 

 bladverk stracker sig i allmanhet anda ned till marken, om 

 det ock for storre runnor kan handa, att det tager vid forst 

 pa ca halfannan m:s hojd. I dess skugga frodas vid runnans 

 fot i regel en saftig vaxtlighet, men inom densamma, dar 

 det standigt vaxande affallet skapat ett lager fet mylla, som 

 ofta med intill 6 dm hojer sig ofver den omgifvande mar- 

 ken, trader den nakna myllan mest i dagen, endast delvis 

 skymd af ett svagt vaxttacke eller vissnade vaxtdelar (jfr 

 s. 106). — Med tilltagande storlek visa sig oftast luckor i 

 den hos mindre runnor slutna hacken af stammar, och dar 

 runnorna aro som storst, bildas de ofta af smarre, fran 

 hvarandra afskilda grupper af stammar, medan bladverket 

 dock allt fortfarande sluter sig samman till en skenbart 

 enhetlig krona. Exempelvis ma har hanvisas till en 5 m 

 lang och 3 m bred runna pa Nato, hvars stammar aro for- 

 delade i 7 grupper, enhvar raknande ett femtiotal stammar 

 och af ca 4 m:s omkrets vid marken. Hasselrunnorna, ocksa 

 de storsta, forefalla mestadels alltigenom friska, men 

 bojer man ned stammarna, skall man finna, att de innersta 

 och grofsta stammarna i afsevard grad uppvisa i toppen 

 bortdoda eller doende skott, antydande att deras aldersgrans 

 snart ar uppnadd. Runnans rand har i gengald, vare sig 

 runnan ar stor eller liten, att uppvisa flere eller farre yngre 

 stammar samt i regel nastan ogrenade, raka arsskott. Dessa 

 arsskott na mot slutet af sommaren i regel en medelhojd 

 oni ca 1 m; redan i slutet af juli kan man dock finna afse- 

 vardt hogre. Ett betydande antal doda skott och yngre 

 stammar finner man i allmanhet utan svarighet bland de 

 friska. 



Hasselns ofvan beskrifna egendomliga vaxtsatt finner 

 latt sin forklaring, om det ock ar svart att i detalj folja 

 runnornas forsta utvecklingsforlopp, da unga plantor sa 

 sallan fa komma till ostord utveckling pa hasselns, mesta- 



