72 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



helt sakert sta dessa afven att finna inom nastfoljande 

 standortstyp. 



Lika litet som inom lofangens oppna omraden kunna 

 inom angsbackarna framtradande bestandstyper sarskiljas. 

 Bland arter, hvilka i manga fall mera gora sig gallande, 

 om ocksa icke alltid genom sarskildt talrikt upptradande, 

 kunna namnas: Avena pratensis, Orchis sambucina, Silene 

 nutans, Ranunculus bulbosus, Saxifraga granulata, Filipendula 

 hexapetala, TrifoUum medium, Helianthemum Chamaecistus, 

 Pimpinella Saxifraga, Primula veris, Melampyrum cristatum, 

 Plantago media, Galium verum, Centaurea Jacea, Hypochaeris 

 maculata. 



4. Steniga angsbackar. 



Standortsanteckningar n:o 37 — 51. 



Pa angsbackar foreter vaxttacket ofta afsevarda afvikel- 

 ser pa sadana stallen, dar storre stenar rikligare ga i dagen. 

 Stenarna afbryta bar och hvar det annars slutna vaxttacket, 

 vissa arter, som annars saknas eller aro sallsynta, finna sin 

 trefnad vid stenarna, hvilket allt — i anseende till stenar- 

 nas vexlande storlek och mangd — med nodvandighet re- 

 sulterar i ett mangformigt, af smarre, ofta knappast definier- 

 bara vegetationstyper sammansatt vaxttacke. Dar lofvegeta- 

 tion beklader moranmarker, utgora grofsteniga angsbackar en 

 ofta aterkommande, synnerligen vacker standortstyp, som i 

 uppodlade trakter jamte back- och bergknallarna ofta utgora 

 den enda aterstoden af tidigare lofangar. — Vaxtligheten 

 pa de steniga angsbackarna ar (jfr s. 68) nara beslaktad 

 med foregaende standortstyps och med densamma forbunden 

 genom mangfaldiga ofvergangsformer. Artantalet ar ocksa 

 bar mycket stort, 90 (128) eller motsvarande 27,8 (39,5) °/o 

 af lofangens hela antal; pa enskilda homogena flackar har 

 jag haraf funnit anda till 42 arter vaxande tillsammans. Ocksa 

 forhallandet mellan grasens och orternas anpart i vaxttackets 



