60 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



het att betiakta som relikter fran standortens tidigare ut- 

 vecklingsskeden: Poa irrigata, Carex Oederi, Jimcus Gerardi, 

 Equisetum arvense, Parnassia palustris, Potentilla anserina, 

 Lythrum Salicaria, Rhinanthus major. — Som rent tillfalliga 

 invandrare fran omgifvande hogre belagna terranger aro 

 ater foljande att uppfatta: Nardus stricta, Majanthemum bi- 

 folium, Rumex Acetosa, Cerastium vulgare, Ranunculus auri- 

 comus, R. acris, Vicia Cracca, Prunella vulgaris, Galium 

 boreale. Afven Aira caespitosa tillhor egentligen hogre be- 

 lagen mark; om den ofver hufvud inom den typiska lof- 

 vegetationen kan anses ursprunglig, ar emellertid tvifvel 

 underkastadt (jfr del II). Eriophorum polystachyum och 

 Caltha palustris tillhora vata standorter och maste inom 

 Ses/ma-angen, dar i synnerhet af den senare endast spar- 

 samma eller spridda, svaga exemplar antraffas, betraktas 

 som tillfalliga gaster. Afven Carex disticha tillhor fuktigare 

 standortstyper. Carex flava ar for standorten frammande; 

 mer eller mindre tillfallig ar afven Galium palustre. Som 

 verkligt hemmahorande inom standortstypen torde salunda 

 endast de ofvan i kolumn 1 uppraknade 18 arterna kunna 

 betraktas; de med * betecknade aro for densamma karak- 

 teristiska. 



Hogre Sesleria-dngar. 

 Standortsanteckningar N:o 12 — 18. 



Denna ofvergangsformation, som vid obetydligt stigande 

 terrang ersatter den typiska Sesleria-'angen, erhaller sin fran 

 denna afvikande pragel genom det betydande antalet ny- 

 tillkomna representanter for hogre belagna standorters vaxt- 

 lighet. Artantalet inom den enskilda angen varierar enligt 

 mina anteckningar, vasentligen i proportion till de beaktade 

 omradenas storlek, mellan 17 och 35. Et drag, som karaktaren 

 af ofvergangsformation med nodvandighet maste fora med sig, 

 ar att vaxttackets sammansattning inom olika angar ar i an 

 hogre grad vexlande an inom foregaende typ. Mina anteck- 



