36 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



forekomst af Dryopteris Filix mas, som pa Aland i ofrigt sak- 

 nar sitt motstycke. Arten upptrader tongifvande eller i- 

 ogonenfallande pa de lofrika sluttningarna ofver betydande 

 delar af on; pa en sadan sluttning bildar den bl. a. ett ca 

 75 m langt o. 15 m bredt, slutet bestand. 



Sa tilltalande, som af foregaende skildring mojligen kunde 

 framga, ar lofangen emellertid icke ofverallt. Alanningen 

 kvistar namligen traden for att erhalla lof for kreaturens 

 rakning.*) I all synnerhet blifva harvid alen, bjorken och 

 framfor allt asken lidande. Lonnen, almen, ronnen, oxeln 

 och oxelronnen undga denna forodelse. Kvistningen vid- 

 tager, da traden natt ett par manshojder och upprepas sa i 

 regel ungefar hvart 5 ar, da hela den under de gangna 

 aren uppvuxna kronan nedhugges. Till foljd af kvistningen 

 taga stammarna rota och blifva mer eller mindre vanskap- 

 liga och till virke odugliga. I stallet for hogvuxna, lummiga 

 och mahanda vardefuUa loftradsbestand far man sa, sarskildt 

 narmast odlingar, skada dessa for den alandska bygden sa 

 utmarkande dungar af stympade, laga, knotiga stammar, 

 hvilka i toppen bara en lofrik krona af ett storre eller 

 mindre antal uppatriktade, raka skott. Kvistade askar och 



o 



bjorkar na pa Aland en maximihojd af 7 m. En foljd af 

 kvistningen ar en mer eller mindre stark skottbildning fran 

 tradens bas. 



2. Lofvegetationens begransning och indelning; plan for 



dess studium. 



Pa foregaende sidor har jag forsokt gifva en bild af 

 den landskapstyp, som vanligen gar under det sammanfat- 

 tande namnet lofang och hvars vegetation har sammanfat- 

 tats under benamningen lofvegetation. Innan jag gar 



M En sadan afkvistning omtalas af Bergroth s. 34 for Brando 

 sockens vidkommande. 



