Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 33 



standorter. Torrare angsbackar och backknallar aro denna 

 tid ofta hvita af Saxifraga granulata eller gulfargade af 

 Ranunculus bulbosus, och i vidstracka delar af landskapet 

 erhaller mangen angsbacke sin pragel af Orchis sambucinas 

 saftiga, roda eller gula blomstallningar. Senare mot hog- 

 sommaren blifva backarna och lofangens oppna rum ofta 

 kladda af ymnig Avena pubescens, Briza media, Filipendula 

 hexapetala, Helianthemum Chamaecistus, mangen gang Plan- 

 tago media eller, dar terrangen ar mer grofstenig, Trifo- 

 lium medium. Geranium sanguineum eller Laserpitium la- 

 tifolium. Till landskapets prydnader hora pa oppna tor- 

 rare standorter ytterligare arter s^dana som Avena pra- 

 tensis, Silene nutans, Fragaria viridis, Potentilla verna, Agri- 

 monia Eupatoria, Anthyllis Vulneraria, Polygala vulgaris, 

 Gentiana campestris '-suecica, G. Amarella *lingulata samt Me- 

 lampyrum cristatum, ofta den roda och gula formen i bro- 

 kig blandning. Mycket framtradande inom lofangsomradena 

 aro mangen gang de oppna back- och bergknallarna, som 

 mestadels hysa en, sarskildt om varen, egenartad vaxtlighet, 

 sammansatt af laga, spadvuxna arter sadana som Bromus mollis, 

 Cerastium semidecandrum, Cardamine hirsuta, Draba verna, 

 Stenophragma thalianum, Saxifraga tridactylites, Vicia tetra- 

 sperma, Geranium molle, Myosotis collina, Taraxacum laetum, 

 T. rubicundum; sarskildt iogonenfallande ar om varen den 

 redan namnda Saxifraga granulata samt, sommaren igenom, 

 Sedum album med sina rodlatta, kottiga blad. Pa lagre 

 angsmark framsta ofta vackra grupper af Polygala amarella, 

 ofta vaxande jamte Primula farinosa, och synnerligen iogo- 

 nenfallande, om ocksa icke genom farger framtradande, blir 

 pa dylik terrang i vida delar af landskapet Sesleria coerulea, 

 dar den lyckas utbilda sina nastan slutna (7+), af en sall- 

 synt regelmassighet praglade bestand {Sesleria-Singen). Pa 

 beskuggade eller skuggiga platser bildas vaxttacket ofta af 

 mer eller mindre tackande Geranium silvaticum, Melandrium 

 silvestre eller i djupare skugga af tackande Melampyrum 

 silvaticum. Vid randen af berg- och backsluttningar ar 

 Convallaria majalis ofta forherrskande (t. o. m. 7—8). Bland 



3 



