Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 21 



Den egentliga bebyggelsezonens midt ligger ungefar vid 

 50°/o ^^ litorinagransens hojd, och om det antages att 

 vattenlinjen begransat denna nedtill, blir nedre gransens 

 hojd pa c. 45,4 7o" (op- c. s. 46). I sin ofvan citerade studie 

 bar Hausen i en kartskiss uppdragit konturerna af Aland, 

 sadana de ungefarligen tedde sig, da hafsytan lag vid ca 30 

 m isohypsen. Af detta stenaldersfolkets Aland ger Hausen 

 foljande bild (op. c. s. 47 — 48): 



„Aland under den yngre stenaldern sonderfoll i fyra ogrup- 

 per: en i nuvarande Geta, en i Saltvik, i Jomala och NW Lem- 

 land saint slutligen en vid vara dagars Marsund langre i vaster. 



Af dessa ogrupper sammansattes „Getagruppen" af c. 10 

 oar. Den vidstracktaste och hogsta agde tvanne storre berg, af 

 hvilka det ena reste sig c. 60 m hogt. De atskildes af en sanka, 

 som i sin sodra del agde sandbotten. Pa denna punkt hade sten- 

 aldersfolket, om icke bott, sa dock uppehallit sig, emedan sten- 

 skarfvor dar antraffats. For ofrigt voro „Geta6arna" kala skar. 



„Saltviksgruppen", omfattande en hel skargard — c. 50 

 oar — hade att uppvisa oar af mycket olika storlek. Den storsta 

 — Orrdalsklint-Langberget — agde ganska omvaxlande ytbeskaf- 

 fenhet. A sin hogre och norra del var den kal och bergig 

 (hogsta punkten c. 100 m), men pa sydsidan funnos losa jordar- 

 ter (moran och sand). En djup vik intrangde soderifran (Lang- 

 bergsoda dal), omgifven af breda sandstrander. Pa dessa hade 

 stenaldersfolket slagit ned sina bopalar. Lokalen var val skyd- 

 dad for alia vindar och kommunicerade med hafvet blott genom 

 smala sund, ett rakt soderut (Sylloda) och i SE (Tengsoda). En 

 svarm af lagre oar omgaf denna 6 i soder och sydost. Vasterut 

 oppnade sig en storre fjard (Hagaslatten), pa alia hall omkransad 

 af delvis hoga, bergiga 5ar. Pa fjardens norra sida forefanns 

 en boplats (Naas) pa en sandsluttning mot soder. Denna agde 

 skydd egentligen blott fran nordsidan. 



Den ofvannamnda ogruppen afskiljdes genom ett bredt 

 sund (Finstrom-slatten) fran „Jomala-Lemland-gruppen", samman- 

 satt af c. 17 oar, af hvilka endast tva voro af ett mera bety- 

 dande omfang. Dessa — „Ingby-Sviby" — och „Jettbolelan- 



