116 Paltngren, Lofangsomradena pa Aland. 



penbart. Den magrare, af barrskog upptagna terrangen ar 

 daremot, om man franser afverkning, af kulturen jamforel- 

 sevis foga berord; den bordiga, med lofvegetation bevuxna 

 jorden bar hittills bra nog motsvarat alanningens behof af 

 odlingsbar jord. Manniskans inflytande med hansyn till lof- 

 vegetationen ger sig redan vid en flyktig bekantskap med 

 landskapet i manga former till kanna. Den radikalaste for- 

 men for detta inflytande mota vi i lofangsomradenas 

 forvandling till odlingar; den vasentligaste delen 

 af den odlade jorden utgor pa Aland belt visst forna lof- 

 angsomraden. Odlingarna kantas annu i regel bar och hvar 

 af rester af denna lofvegetation, bvilka lyckats bibehalla sig 

 pa olandiga, steniga stallen eller pa back- och bergknallar, 

 dar det losa jordlagret ar for grundt for odling. Och t. o. m. 

 i landskapets bast odlade bygder traffar man annu bland 

 de odlade falten pa mangen lofang, som anvandes och tyd- 

 ligen under generationer anvandts som angsmark och syn- 

 barligen annu i viss grad ger en forestallning om den lof- 

 vegetation, som tidigare varit radande i trakten; andra ater 

 hafva fortlefvat som beteshagar. I mindre val odlade trak- 

 ter, i all synnerhet i skargarden, dar den bergiga terrangen 

 och befolkningens hag i an hogre grad an pa Fasta Aland 

 hanvisat till hafvet som forvarfskalla, hafva lofangsomradena 

 i betydligt mindre grad an dar blifvit utsatta for direkt upp- 

 odling, och mangen lofrik, bdrdig 6 och udde ar annu belt 

 och ballet obebodd. Utgar man emellertid ifran den forut- 

 sattningen, att den bordigaste jorden atminstone i regel forst 

 blir upptagen samt fran den ofvan motiverade forutsattnin- 

 gen, att flertalet odlingar upptaga forna lofangsomraden, 

 blir detta liktydligt med, att en betydande del af landska- 

 pets vackraste lofangsmarker maste antagas hafva blifvit 

 utplanade, samt att de nuvarande lofangsomradena salunda 

 kunna anses representera endast en brakdel af den lofvege- 

 tation, som en gang upptagit landskapets jord. De sista de- 

 cennierna hafva for Aland betecknat en vandpunkt i befolk- 

 ningens ekonomiska lif och darmed en odesdiger period och 

 ett hotfullt forebud for landskapets lofangsomraden. Den 



