Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 119 



vissa trakters lofangar ha ocksa varit foremal for hansynslosa 

 afverkningar. Det ar ej blott virket, som gov de adla loftraden 

 sa uppskattade. EkhsLvk far pa grund af sin hoga garfsyrehalt 

 en strykande afsattning vid garfverierna ; askens och alrnens lof 

 aro ett godi vinterfoder, hvars vinnande genom "klappning" fram- 

 kallat de stympade tradformer, som vanpryda de nyss omtalade 

 gotlandsangarna. Det vanliga namnet "bastangar" hantyder pa, hur 

 man hallit efter linden for det utmarkta bast, barken lemnar 

 o. s. V. — Genom for langt drifven exploatering af tradbestandet i 

 lofangarna bar ocksa en mangd af dessa forstorts och blifvit er- 

 satta af triviala hagmarker och blandskogar. — " 



I sin skildring af vaxtvarlden i Uppland sager samme 

 forfattare s. 106: 



"Genom en for starkt drifven uthuggning af lofangarnes adla 

 loftrad kunna asp och bjork taga ofverhanden. En del betes- 

 hagar med bjork och asp, men med en rikedom af hassel, 

 gullvifva, blasippa, lungort (Pulmonaria officinalis) 

 0. s. V. i undervegetationen, hafva nog uppkommit pa detta satt." 



Storre men an afverkningen for virkets skull medfor 

 lofkvistningen for kreaturens rakning; jfr for de sven- 

 ska lofangarnas vidkommande citatet ofvan (Sveriges vaxt- 

 varld i nutid och forntid). Kvistningen tager som namndt vid 

 (s. 36), da traden natt ett par manshojder och upprepas sa 

 i regel hvart femte ar, da hela den under de gangna aren 

 uppvuxna kronan, hos asken bildad af anda till 3,5 m langa 

 toppgrenar, nedhugges; framst blifva alen, bjorken och fram- 

 forallt asken lidande. Ocksa pa undervaxten utofvar denna 

 kvistning, som sarskildt narmare gardarna ofta gar los pa 

 nara nog samtliga trad ^) af ofvan namnda arter, sitt infly- 

 tande. Da traden icke fa uppna nagon storre hojd — kvi- 

 stade askar aro narmast fore kvistningen pa sin hojd 7 m 

 hoga, medan arten pa Aland kan na upp till 19 m — blir 

 deras beskuggning gifvetvis aldrig densamma som pa stal- 

 len, dar traden utvecklat sig fritt. Skillnaden i beskugg- 



Pa den vackra Jomala : Espholm star salunda knappast ett enda 

 fullganget trad att finna. 



