146 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



sallan Mespilus; ocksa har plagar dock individantalet inom 

 omraden, som narmare aterspegla ursprungliga forhallanden, 

 vara tamligen obetydligt. En annan sak ar, att enen i delta 

 nu ar allmant utbredd inom en stor del lofangsomraden, 

 stallvis t. o. m. i viss grad karaktarsvaxt. Detta ar emel- 

 lertid i stort sedt fallet endast pa nagot vidstracktare, oppna 

 omraden inom lofangar samt framfor allt pa angsbackar, som 

 anvandas till bete. Likasom for granen lagges for enen ett 

 hinder af lofangsmarkernas yppiga markvegetation; att enen 

 ej i langden fordrager skuggan af en sluten vedvegetation, 

 behofver knappast framhallas. — Att enen icke tillhor en 

 orord lofvegetation, ej heller lofangar, som anvandts endast 

 som angsmark, framstar ofverallt, dar inhagnad orord eller 

 som angsmark anvand lofvegetation stoter till betesmark; 

 jag hanvisar bl. a. till forhallandet pa Lemland: Nato; Kokar: 

 Hamno samt Jomala: Ramsholm. Pa sistnamnda stalle upp- 

 tages den norra och mindre delen af en for sin yppighet 

 och rikedom pa trad- och buskarter beromd lofvegetation, 

 inom hvilken mer eller mindre slutna, stundom fullkomligt 

 lata hassellundar upptaga den storsta ytan, men dar afven 

 oppna, angsartade partier gifvas. Den sodra, genom en 

 gardesgard afstangda delen ar sedan gammalt anvand till 

 betesmark och upptages i detta nu af en blandformation af 

 gran och adla loftrad. Granen forekommer i alia storlekar 

 och vaxer delvis sa tatt, att all undervegetation genom bar- 

 rens affall forkvafts; den upptager allena samma yta som 

 ofriga trad- och buskarter tillsamman. Bland dessa fore- 

 kommer asken rikligast, darnast aim och hassel; endast 

 sparsamt upptrader Betula pubescens. Pa oppna stallen ar 

 enen stallvis ymnig och har i synnerhet tidigare varit det» 

 till dess den for ett antal ar sedan till god del blef ned- 

 huggen. Inom en obetydlig inhagnad varsnas har en vacker 

 lofvegetation i miniatyr, paminnande om den, som upptager 

 Ramsholmens norra del och vittnande om, att afven denna 

 sodra del ursprungligen upptagits af lofvegetation. Under 

 de 50 ar stallets nuvarande, vakne arrendator innehaft Rams- 

 holmen, har enen lika litet som granen visat nagon tendens 



