Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 47 



IV. Lofvegetationens typer och arter. 



Den utforligare framstallningen af lofvegetationen skall 

 anknytas vid dess s. 44 uppstallda hufvudtyper. Lofvegeta- 

 tionens artsammansattning, sadan jag uppfattat densamma 

 framgar af nedanstaende artforteckning. Svarigheten att 

 utat begransa lofvegetationen; den alandska terrangens stan- 

 digt vexlande beskaffenhet, hvilken gor dess vegetation till 

 ett enda konglomerat af i hvarandra ofvergaende miniatyrer; 

 manniskans inflytande, hvilket nastan ofverallt kan sparas, 

 men hvars inverkan pa vaxtligheten endast svarligen later 

 sig kvantitativt uppskattas — allt detta gor sammanstallandet 

 af en fullt riktig artforteckning till en lika vansklig som 

 maktpaliggande uppgift (jfr s. 36 — 40). 



Lofvegetationens artantal uppgar i nedanfoljande art- 

 forteckning, Taraxacum- och Hieracium-SLvterna (med undantag 

 for H. Pilosella) icke inberaknade, till 324, motsvarande 43,8 *"o 

 af landskapets hela artantal, hvilket — n3^ssnamnda vaxt- 

 former franraknade — ar c:a 740. Af dessa 324 arter lata 

 45 eller 13,9 % fordela sig pa trad och buskar; 47 eller 



14.5 ^Iq pa gras, halfgras och familjen Juncaceae; 232 eller 



71.6 °/o pa orter. Af de 279 arterna gras och orter an- 

 traffas 37 enbart eller vasentligen blott i bergsskrefvor, pa 

 bergsafsatser eller pa back- och bergknallar, 2 forekomma blott 

 pa Sesleria-SLngar; for de forra bifogas i forteckningen nedan 

 ett B, (berg) eller Kn. (knallar), for de senare bokstafven S. 

 Antalet har upptagna Taraxacum- och Hieracium- arter ar 8, 

 respektive 81. Bland lofvegetationens arter ges ett betydande 

 antal, hvilka tillhora landskapets storsta sallsyntheter och 

 blott forekomma pa en eller annan lokal, dartill ofta i mycket 

 ringa individmangd, och salunda icke som enskilda arter, 

 men val som grupp betraktade, komma att spela en roll i 

 den allmanna vegetationskaraktaren. Hvad som har under 

 begreppet „sallsynta arter" foresvafvar mig, later sig knappast 

 precisera, da hansyn bor tagas icke blott till fyndplatsernas 



