44 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



I anslutning- till det ofvan sagda sarskiljas i det fol- 

 jande inom lofvegetationen foljande standorts-, respektive 

 formationstyper: 



1. Sesleria-'dingen med tvanne undertyper: „den typiska 

 S^s/ma-angen" och "hogre Sesleria-'Ang'' . 



2. Hippophaes-lovmdiiionen. Beaktas likasom foljande af 

 nedan angifven grund icke i denna afhandling. 



3. Strandsnar af Alnus rotundifolia. 



4. Naturlig ortrik ang samt oppna stallen inom lof- 

 angar. 



5. Angsbackar. 



6. Grofsteniga backar. 



7. Back- och bergknallar, hvartill ansluta sig fram- 

 springande berghallar samt bergsafsatser. 



8. Lundangar afvensom ofriga omraden inom lofangar, 

 dar halfskugga rader. 



9. Slutna lundar. 



o 



Dar lofvegetation rader pa Aland, bar hafstornet man- 

 genstades (sarskildt i Lemlands skargard) en framtradande 

 anpart i landskapskaraktaren, nara anslutande sig till lof- 

 vegetationen, for hvilken dess langa, anda till 10 m breda 

 och 4 m hoga, mot stranden sluttande snar ofta bilda en 

 skarp begransning mot den oppna stranden (jfr s. 25, 43; 

 Palmgren s. 49; tafia 7). Om mojligt an mer ingriper 

 arten i landskapets karaktar, dar den inom lofangar bildar 

 dessa egenartade, glesa bestand, som mangenstades pa Aland 

 (exempelvis Jomala: Ytternas, Torp, Kungso) utgora nigot 

 for vara nordliga forhallanden sa frammande i vegetations- 

 vag (op. c. s. 63, 64; tafia 2, 3, 10), eller dar den bildar bland- 

 bestand med ofriga trad- eller buskarter (op, c. s. 64). Da 

 emellertid hafstornbestanden mestadels upptaga jamforelse- 

 vis sma arealer och pa lofvegetationen i ofrigt, utom gran- 

 serna for de enskilda snaren, icke utofva nagot namnvardt 

 inflytande, synes det berattigadt att har lemna hafstornbe- 

 standen pa sidan, med en hanvisning till min utforliga stu- 



