150 Palmgren, Lofangsomradena pa Aland. 



Norrlins Vaxttopografiska skala. 



Enligt denna skala angifves grasens och orternas tathetsgrad 

 pa foljande satt: 



Tackande: 



10. Inblandning 1-4. 

 9. „ 4—6. 



8. „ 6 — 7,5. 



R i kl i ga: 



7. Mellanrum 1 — 6 turn (2,5 — 15 cm). 

 6. „ 0,5—1,5 fot (15—45 cm). 



5. „ 1,5—3 „ (45—90 cm). 



S p r i d d a: 



4. Mellanrum 3—6 fot (90—180 cm), 

 3. „ 6—15 „ (130—450 cm). 



Sparsamma: 



2. Mellanrum 15—30 fot (450—600 cm). 



1. „ mer an 30 fot (mer an 900 cm). 



E n s tak a. 



Tillagg (s. 100). 



Betraffande ordet runna (pa Aland afven ronna) meddela 

 nedanangifna, af Docenten i nordiska sprak Dr B r. S j o r o s 

 mig anvisade arbeten foljande: 



Vend ell (Ordbok ofver de ostsvenska dialekterna, 1904 

 s. 762 b) upptager runna, m. i betydelsen buske (Foglo). I R i e tz: 

 Ordbok ofver Svenska allmogespraket, 1867, lases s. 534 a: 

 „Rdnna (rauna) m = samling af buskar (som skola brannas (Hal- 

 singland)." A a s e n: Norsk Ordbog, 1873, upptager s. 618 b: 

 „Runn, runne, m. = Busk, Klynge af smaa Traer (Haslerunn, Selje- 

 runn), „burt i Runnerne" = hen mellem Buskene"; vanligt i olika 

 delar af Norge. I Ross: Norsk Ordbog, 1895 s. 617 finner 

 man: „runna (upp) vb = skyde op med mange parallele Stammer 

 fra samme Rod; skyde op til Busk el. Traeklynge, 'Runne'." — 

 Harmed ar att sammanstalla det fornvastnordiska runnr, m. 

 (pi. -ar) = „Busk, Klynge af flere Skud, som ere oprundne 

 af samme Rod, tilligemed den Grund som daekkes deraf " (Fritz- 

 ner: Ordbog over det gamle norske Sprog, 1886 — 1896, Bd. 

 Ill s. 139 a), samt det fornsvenska runne, m. = buske (Schly- 

 ter: Ordbok till samlingen af Sveriges gamla lagar, 1877, s. 516 a). 



