Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 503 



ket ater utgor ett motiv for att vid granskningen at" spe- 

 cialomradenas artantal verkstalla jamforelserna inom respek- 

 tive distrikt: 



Artrikast aro specialomradena i L e m 1 a n d. ^) Ej allenast 

 de tvenne vida vagnar artrikaste falla inom detta distrikt; 

 afven i genomsnitt ar artrikedomen hiir storst: Af distriktets 

 12 specialomraden hafva ej mindre an 8 att uppvisa ett art- 

 antal ofverstigande 200, och dock tillhora af dessa 8 omraden 

 trenne endast tredje storlekskategorin (ett star t. o. m. pa 

 gransen till den fjarde). Af aterstaende 4 specialomraden aro 

 Inre Kalfskaret, Eskskar och Rodgrund ytterst obetydliga samt 

 med hansyn till standorts- och vegetationsforhallanden ej fullt 

 val lottade; som mahanda nagot omotiveradt lagt framstar art- 

 antalet for Slatskar. — I anseende till specialomradenas art- 

 rikedom i det narmaste ofverensstammande med Lemland ar 

 den Nordvestra skargarden. Talen 220 och 218 for de 

 bagge artrikaste omradena Appelo och Dano aro anmark- 

 ningsvardt hoga och fullt komparabla med talen for de till 

 storleks- och naturforhallanden narmast jamforbara Lemland: 

 Bjorko, Grano och Ytternas (216, 210 och 210 arter). 2) Tamli- 

 gen val komparabelt med talen for Ytternas och Grano ar af- 

 ven talet for Skarpnato (205), i all synnerhet i betraktande af 

 att standortsforhallandena har icke aro fullt lika gynnsamma som 

 pa Ytternas och Grano. Talet for Hockbole holme (201) later 

 komparera sig med motsvarande for de till storleks- och natur- 

 forhallanden likviirda specialomradena Lemland: Slatholm och 

 Granholm (203 och 202); nagot lagt ar daremot artantalet pa Finbo 

 (185), hvars lofangsomrade afvensa narmast ar att jamfora med 

 nyss namnda omraden i Lemland. Talen for Snacko (188), och 

 Basto (179), hvilka omraden (om ock afsevardt mindre) narmast 



') Har bor dock markas, att nu ifragavarande skargard ar den 

 af forfattaren noggrannast, under forloppet af ett flertal somrar (s. 2), 

 undersokta delen af Aland, hvilket forhallande i viss grad, men knap- 

 past allena for sig, forklarar de for distriktet utmarkande, jamforelse- 

 vis hoga talen. 



2) Att marka ar, att standortsforhallandena pa Ytternas (jfr s. 493) 

 aro mindre allsidigt utvecklade an pa Appelo och Dano. 



