Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 521 



Ur tabellen N:o I ar vidare att annotera, hurusom art- 

 summan for de sarskilda frekvensgrupperna, efter att for 

 gruppen „1 — 5" hafva varit jamforelsevis hog (51) och sa 

 for foljande grupp hafva sjunkit till 29, fran och med denna 

 grupp visar en sakta, likformig stigning till dess for grup- 

 pen ,,26—30" en ovantadt skarp stegring gor sig gallande. 

 Pa grund af detta forhallande, hvilket ocksa det uppenbar- 

 ligen aterspeglar en sida af lagbundenheten i vegetationens 

 konstitution, hade man skal att vanta sig, att den for de fyra 

 grupperna (6—10, 11—15, 16—20, 21—25) af specialomra- 

 den skeende regelbundna stigningen i artantal skulle i stort 

 sedt motsvaras af en liknande regelbunden stigning afven 

 inom respektive grupper, eller med andra ord, att talen for 

 pa 6—25 specialomraden forekommande arter skulle forete 

 en jamn stegring. En blick pa tabellen ofvan N:o II visar, 

 att detta ej ar fallet. Med all sannolikhet finner emellertid 

 detta forhallande atminstone till nagon del sin forklaring 

 dari, att vid utforskande af de sarskilda specialomradena 

 helt naturligt forbiseenden blifvit begangna, hvarigenom de 

 ur grupperingen s. 512—516 framgaende antalen fyndorter 

 for en del arter blifvit for lagt; sa ligger exempelvis nara 

 till hands att antaga, att talet 12, angifvande antalet pa 21 

 specialomraden forekommande arter, vid fornyad undersok- 

 ning af specialomradena finge dela med sig at det ovantadt 

 laga talet for pa 22 specialomraden upptradande arter. 

 Dessa helt naturliga fel hafva uppenbarligen omsesidigt 

 jamnat ut hvarandra i tabellen N:o I. 



Sarskild uppmarksamhet tyckes bland ofvan uppmark- 

 sammade fakta — i all synnerhet i betraktande af den ha- 

 bituella hkheten (s. 34) de enskilda lofangsomradenas vege- 

 tation emellan — vara att fasta vid den omstandigheten, att 

 af lofvegetationens samtliga 324 arter endast 193 (- 59.6 °/o), 

 d. V. s. ett antal, som anmarkningsvardt nara motsvarar 

 artantalet for afven tamligen obetydliga lofangsomraden, 

 sta att antraffa pa flere an halfva antalet specialomraden. 

 Detta tal, i forening med ofriga i tabellerna s. 518 till synes 



