I 



Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 619 



betingadt af bristande mojligheter for omradet att inom den 

 till buds staende arealen bereda rum for ett storre antal. 

 Helt sakert bar afven af andra arter forsok gjorts att vinna 

 insteg. De hafva emellertid funnit platserna allaredan be- 

 satta, med andra ord uteslutits af orsak att de 

 kommit for sent. 



Konsekvensen af detta relationsforhallande mellan areal 

 och antal uteblir icke: 



Lofvegetationen i dess helhet raknar ett betydligt 

 storre antal arter, an nagot af de enskilda lofangsomradena 

 formar inrymma; de enskilda standorts- och formationsty- 

 perna rakna likasa ett vida storre antal arter, an nagon 

 enskild, dem tillhorig standort kan bereda rum for. Folj- 

 den blir, dar nytt land blottas, att kampen om detsamma 

 kommer att galla ej blott individerna utan afven ar- 

 te ma. Vid denna kamp kommer for de sarskilda i denna 

 studie afhandlade distrikten, att doma af forhallandena inom 

 specialomradena, ett antal om inemot 100 eller nagot dar- 

 ofver (de enskilda arterna uppraknade s. 534, 537, 541) att 

 hafva utsikt att standigt vinna fotfaste. P'or de ofriga bland 

 de for besaning teoretiskt disponibla och i den narmare 

 eller fjarmare omgifningen upptradande arterna kommer 

 helt visst sliimpen i betydande grad att blifva den vid 

 urvalet bestammande faktorn. Hari ligger otvifvelaktigt en 

 vasentlig del af grunden till den i kap. VII belysta olikfor- 

 mighet med hansyn till artsammansattning, som gor sig 

 gallande saval emellan enskilda likartade standorter, som 

 ock emellan enskilda lofangsomraden, alltsa den olikformig- 

 het, som utgjorde den narmaste driffjadern till den detalj- 

 granskning af lofangsomradenas artsammansattning, for 

 hvars resultat denna tredje del redogor. I hvilken relativ 

 grad de enskilda af dessa icke sjalfskrifna arter hafva ut- 

 sikt att deltaga i ett visst nyvunnet lands bevaxande, fram- 

 gar for de enskilda distrikten i viss grad af den i kap. VI' 

 gjorda grupperingen efter frekvens. Dock bor vid en sa- 

 dan spekulation beaktas, hurusom artsammansattningen hos 

 ett visst nyvunnet omrade uppenbarligen i hog grad kom- 



9. 5. 1917. 39 



