Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 42, N:o 1. 599 



Fk grund at' hvad som ofvan i delta kapitel antorts, 

 narmast betraffande graden at" likformighet samt olikfor- 

 mighet med hansyn till artsammansattning enskilda omra- 

 den emellan (specialomraden, delar daraf, enskilda „homo- 

 gena" stSndorter) samt orsaken dartill, synes det uppenbart, 

 att man i det i denna aihandling for lofvegetationen fastslagna (s. 509 

 safs 2 0. 4), men sannolikt aiven for hvarje annan artrikare iotma- 

 tionstyp gallande, intima sambandet mellan areal och artanlal har att 

 se ctt uttryck for en saval vaxttopografiskt som afven vaxtgeografiskt 

 verkande lag af sannolikt betydande barvidd. En del uppenbara 

 yttringar af denna lag skola langre fram i denna studie 

 preliminart afhandlas. 



Som en viktig framtida uppgift ter sig i anseende till 

 det ofvan sagda, ej blott med tanke pa forstaelsen af den 

 alandska lofvegetationen utan ock med tanke pa forstaelsen af 

 vegetationens vasen ofver hufvud, att for olika formations- 

 typer faststalla artantalet for arealer af olika storlek (staende 

 till hvarandra exempelvis i forhallandet 1:2:4...), dels 

 absolut taget dels i forhallande till det pk undersoknings- 

 orten for formationstypen ifraga disponibla antalet arter, 

 detta i akt och mening att med exakta tal soka fast- 

 stalla de inbordes relatione ma mellan areal 

 och a r t a n t a 1, ^) For Alands vidkommande framstaller 



M 1 anseende till de i denna studie betraffande artantal och areal 

 framstallda synpunkterna, synes det forf., som om vid formationsstu- 

 dier, bl. a. vid det nu aktuella studiet af skogstyperna, u p p m a r k - 

 samhet borde egnas jamval at det pa profytor af 

 bestdmd a arealer upptradande artantalet. Pa basen af 

 det pa Aland samlade material hvarpa denna studie bygger, 

 afvensom pa basen af, visserligen icke djupgaende iakttagelser pa 

 fasta landet, synes det forf. sannolikt, att exempelvis de s. k. skogs- 

 typerna skola visa sig karakteriserade — forutom genom vissa 

 for dem utmarkande arter — jamval af det pa b e s t a m d a arealer. 

 hvilkas omfang vore att faststalla (sannolikt ett eller annat tiotal 

 meter i kvadrati, fcirekommande artantalet, hvilket ju exem- 

 pelvis for den s. k. 0.va//s-typen stadse staller sig vida storre iin 

 for exempelvis Kacc/7i/um-typen, och ofver hufvud torde stiga i pro- 

 portion till grundens naringsvarde. En sadan karakteriseringsgrund 



