128 Acta Societatis pro Fauna et Flora fennica, VIII, n. 3. 



an bottenfargen. Midtelpunkterna sma, men svarta. Midtelban- 

 dets yttre begransning har oftast svarta punkter pa, ribborna, 

 stundom finnas sadana afven innanfor vaglinien. Nara fram- 

 kanten ar midtelbandets yttre begransning bruten, men loper 

 darefter nastan utan inbojning. Vaglinien hvit, i bakre hornet 

 nagot tydligare. Emellan vaglinien och yttre dubbelranden sak- 

 nas rostgul tvarskuggning. Undertill aro vingarne mot basen 

 gulhvita med mork midtelpunkt. Yttre delen upptages af mork, 

 fin yttre tvarrand, som atfoljes af ett bredt ljusare band, mot- 

 svarande yttre ljusa dubbelranden och ytterom detta band foljer 

 ett smalare och ljusare, som atfoljer vagliniens inre sida. Ytterom 

 vaglinien ar utkantfaltet ater ljusare, med morkare skuggflackar. 



LefnadssaU och forvandling. Larven ar ockragul eller kott- 

 fargad med morkare tvarflackar pa ryggen. Langs sidorna gar 

 en ljus vaglinie. Den lefver i kapslarne af Campanula. Fjciriln 

 forekommer i juli, sallsynt. 



Utbredning i Finland: \\ Pargas (E. Rr). 



Utom Finland: m. Eur. 



192. E. vulg-ata (Hw.) 



Hw. pag. 359 vulgata, pag. 360 subfuscata (1810); ? Hb. 457 Austerata 

 (1810); H. S. fig. 138—140 Austeraria (1847); Tm 548 vulgata; Stgr 2813 

 Vulgata. 



Vingarnes farg ar brun med tydlig teckning, bestaende som 

 vanligt af tvarlinie narmast basen och 2 — 3 ljusa dubbelrander, 

 infattade emellan morka tvarlinier. De morka tvarlinierna aro i 

 allmanhet icke utvidgade till flackar vid framkanten, men ofta 

 upplosta i imnkter pa ribborna. Midtelpunkterna afven pa fram- 

 vingarne sma eller otydliga. Vaglinien tydlig och oftast fram- 

 stickande, i foljd hvaraf nagra flackar vid bakre hornen icke sar- 

 skildt framsta. Bakvingarne hafva tydligare teckning mot ut- 

 kanten. Undertill ar teckningen som vanligt dunkel. 



Lefnadssatt och forvandling. Larven ar brun eller gronaktig 

 med morkare rygglinie och rutformiga flackar a mellersta seg- 

 menten. Ledinsnorningarna aro rodaktiga. Den lefver pa at- 

 skilliga vaxter ss. Solidago, Campanula, Galium, Polygonum, Sedum, 

 Rubus, Alsine m. fl. samt forekommer i aug. — sept. Pappan ar 



