130 Acta Societatis pro Fauna et Flora fennica, VIII, n. 3. 



kare och vaglinien ar hvit, tydlig, afbruten i punkter, sallan sam- 

 manhangande eller otydlig, stundom i bakre hornen utvidgad till 

 flack. Bakvingarne hafva otydlig teckning, likasa bada vingparen 

 undertill. Vinglangd omkr. 10 mm. 



Lefnadssatt och fdrvandling. Larven ar gulhvit eller gulbrun, 

 de 3 forsta segmenten ljusare samt med 3 rodaktiga langdstrimmor. 

 Pa ryggsidan af 4 — 8:de segmentet fumes en rad framat spetsiga 

 trekantiga, tegelroda flackar och liings hvardera sidan en rod linie. 

 Den forekommer i juni pa Hypericum, Galium, enl. Stgr pa Sca- 

 biosa, Cirsium, Peucedanum, Centaurea, Chrysanthemum, Rhinan- 

 thus, Gentiana, Galeopsis m. fl. Puppan ar gragul, inom gles ko- 

 kong och ofvervintrar. Fjliriln forekommer i juni ganska allmltnt. 



Tm har erhallit Ij aril i rum ur ofvervintrande puppa y. 



Utbredning i Finland: AJ: Geta, Jomala, Mariehamn (E. Rr); 







Sund y89 (PPP S )- ^ : Abo, S:t Karins, Pargas (E. Rr); Kaks- 



kerta, Uskela (E. J. Bff). H: Hfors (Nyl.); Sammatti (J. Sahib.). 



T: Tfors (Ldl); Ruovesi y91 (Ppps); Kuhmois 2 ^S2 (K. Ehnb.). IS: 



S:t Michel J80, V 83 ( K - Ehnb.); Kangasniemi (Smn); Sysma §«6, 



V ; 87 (Ppps). 14. a: Galitsina (K. Ehnb.). R: Sordavala (J. Sahib.); 



Jaakkima (K. Ehnb.); Kexholm (Tm). K.l>: Eno (Gk); Nilsia (Pn); 



Kontiolaks (Wt). 14. p: Solovetsk, Umba (Edgr.); Tiudie (Inb.); Swir 



(J. Sahib.). O.a: Laihela, Kalajoki (Inb.); O.to: Kajana (Mgn) Kemi 



(Hllm j.); Kuusamo (J. Sahib.). L: Muonioniska (Pn). L.p: Kola (Pn). 



Utom Finland: P.; Ost. prov. ; Sv: Sk. — LpL; Norge; Danm.; Engl.; 

 m. Eur.; Piem.; Dalm. 



195. E. eastigata (Hb.) 



Hb. 456 Castigata, ?467 Reciduata (1810); Hw. pag. 3G0 Singulariata 

 (1810); ?Frr 300, 2 Pimpinellata (1830); Stph. 111. Ill, 284 Nebulata (1831); 

 H. S. fig. 164, 166, 167 Castigaria (1847); Tm 543 castigata: Stgr 2810 Castigata. 



Vingarnes farg ar brungra, med nagorlunda tydlig teckning, 

 bestaende som vanligt af mork tvarlinie niirmast basen samt 3 

 Ijusa dubbelrander, hvilka alia bilda bukter. Den mellersta dub- 

 belranden bildar harvid en spetsig ucld inat i midten af vingen 

 och den yttersta ett nagorlunda skarpt utsprang nara framkanten. 

 Eramvingarne hafva tydliga midtelpunkter. Vaglinien tydlig, icke 

 hvitare an ofriga ljusa tviirrander, stundom bildande en hvit punkt 

 i bakre hornen af bada vingparen. Bakvingarne hafva utat jam- 



