138 Acta Societatis pro Fauna et Flora fennica, VIII, n. 3. 



tvarribban, — 6 och 7 hvardera for sig fran ofverloppcellens undre 

 sida, — 8 — 9 med gemensam stam fr. ofverloppscellens spets, — 

 10 fr. ofverloppscellens ofra sida, fr. dess spets eller ur gemensam 

 stam 8—10, — 11 fr. ofverloppcellens ofra sida, — 12 fr. basen. 

 Bakvingar: hos V lika som hos Anaitis; hos cf saknas ribban 1, 



— ribban 2 saknas hos sexalisata, hos de ofriga utgar den lika- 

 som ribban 3 hos alia arter fr. bakre medianstammen, — 4 fr. 

 medianfaltets bakre horn, — 5 fr. tvarribban, — 6 och 7 med 

 kort gemensam stam fran medianfaltets framre horn (sexalisata), 

 eller hvardera for sig fran framre medianstammen, hvarvid denna 

 ar bruten vid utgangspunkten for 7, sa att ribban 7 synes utga 

 fran medianfaltets framre horn och bade 6 och 5 fran tvarribban, 



— 8 fr. framre medianstammen, eller fri for sig fran basen, dock 

 medels anastomos forenad med framre medianstammen i narheten 

 af utgangspunkten for ribban 7. 



Ofverloppscellen a framvingarne ar stundom odelad (sexali- 

 sata, halterata), oftast likval delad i en inre och yttre. I synner- 

 het i senare fallet ar ofverloppscellen lang, d. v. s. till storre de- 

 len utskjutande ytterom medianfaltets framre horn. / detta fall 

 ar cifven medianfdltet langt pa framvingarne d. v. s. utskjutande 

 Ulngre an till vingens midt. 



Vingformen. Framvingarnes framkant bagbojd, vingspetsen 

 afrundad. Hos en del arter (carpinata, polycommata) aro fram- 

 vingarne langa, hvarvid framkanten ar ungefar 2 ganger sa lang 

 som bakkanten och utkanten lika lang som bakkanten. Bakre 

 hornet ar afrundadt. Bakvingarne hafva afrundade horn isynner- 

 het hos cf, som inom detta slakte ar forsedd med egendomliga ving- 

 flikar eller bivingar vid bakvingarnes bas. Dessa bivingar aro 

 storst hos sexalisata och halterata, dar de jamval aro forsedda 

 med atminstone 1 ribba. 



Kroppen. Antennerna aro hos bada konen enkla. Palperna 

 aro hos viretata synnerligen langa, utskjutande framom hufvudet 

 lika mycket som hufvudet ar bredt. Hos ofriga arter icke eller 

 knapt rackande framom hufvudet. Bakersta benparet liar hos vi- 

 retata, carpinata och polycommata endast 1 par sporrar, hos sexali- 

 sata och halterata finnas 2 par sporrar, och i bada paren ar den 

 inre sporren betydligt Icingre an den yttre. Framsta benparets 

 skenben ungefar l /a a ^ l&ret. 



