Alfred Poppius: Finlands Phytometridae. "<l 



131. C. albulata (S. V.) 



S. V. pag. 109 Albulata (177G); Hb. 257 Albulata; Stpli. Ill, 291 Ni- 

 veau (1831); Ev. F. V. U. pag. 39S Albutata (1845); Tm 526 albulata; Stgr 

 2700 Albulata. 



Vingarnes farg. Framvingarne aro blekt grdgul och hvit- 

 randkja. Narmast basen finnes ett nagot otydligt blekt basfalt 

 och ytterom detta den inre hvita dubbelranden. Vidare utat 

 foljer midtelbandet som i midten dr hvitt (oppet) samt indt och 

 utat blekt begrdnsadt. Yttre begransningen dr ndstan utan eller 

 bildar 2 obetydb'ga utsprdng. Midtelpunkter saknas eller aro 

 smd. Ytterom midtelbandet foljer yttre dubbelranden och vidare 

 det gragula utkantfaltet, som har hvit vaglinie. Ofta far vingen 

 .ett jamnrandigt ntseende. Utkantlinien mork, obetydligt afbruten 

 vid ribbornas andor. Fransarne ljusa med mork delningslinie. 

 Bakvingarne aro hvita hos tydliga exemplar med lika utkantfdlt 

 .som a framvingarne. Undertill aro bada vingparen graskuggade 

 med bred, hvit yttre dubbelrand och vaglinie. Bakvingarne hafva 

 midtelpunkter. Vinglangd 12 mm. 



Lefnadssatt och fbrvandling. Larven ar kort och tjock, ljus- 

 gron med bred, mork rygglinie och gulaktiga sidlinier. Den lefver 

 i frukten af Bhinanthus minor, antraffas i juli— aug. och forvand- 

 las invid jorden inom gles kokong. Puppan ar brungul och ofver- 

 vintrar. Fjdriln forekommer i juni och ar icke sallsynt kring 

 angsbuskar. 



Utbredning i Finland: Ofver hela landet till 1^: Muonioniska 

 (J. Sahib.) och Kantalaks (J. Sahib.). 



Utom Finland: P:; Ost. prov.; Sv.; Norge; Engl.; m. o. s. Eur.; s. Ryssl. 

 Arten forekommer sydligare i 2 gen. om aret. 



132. C. testaceata (Don.) 



S. V. pag. 109 Sylvata (1776, anv. af Sc. 1763); Hb. 231 Sylvata; Don. 

 Nat. XIV, 51 T. 487, 1 testaceata (1810); Tm 511 sylvata; Stgr 2705 Testaceata. 



Vingarnes farg ar hvit, ofverpundrad med brunt stoft. Tvar- 

 rdnderna aro gulaktiga, tydligare vid framkanten. Genom att 

 midtelbandet och de ljusa dubbelranderna, som atfolja detsamma 

 aro lika bottenfargen, framstar det som om midtelbandet skulle 

 begransas inat af 2, utat af 3 gulaktiga tvarrander. Bland de 

 forra dr linien narmast midtelbandet och bland de senare den 



