Alfred Poppius: Finlands Phytometridae. 77 



139. C. frigidaria (Gn). 



Gn. II pag. 269 frigidaria (1857): Tin Nyk. pag. 32 frigidaria; Stgr 

 2618 Frigidaria. 



Vingarnes farg ar svart med inmangda hvita fjall och gra- 

 brun skiftning. Framvingarne hafva ett dunklare midtelband 

 infattadt mellan 2 otydliga, fina, hvita tvdrlinier, som bilda run- 

 dade uddar. I midtelbandet finnes svart midtelpunkt. Hos 2 ar 

 fargen litet ljusare och teckningen tydligare. Vaglinic saknas hos 

 cf, hos 9 antydd medelst en hvit linie, som inat atfoljes af en 

 svart. Bakvingarne hafva midtelpunkt och ytterom denna samma 

 och ntistan lika tydlig teckning som framvingarne. Utkantlinien 

 svart, fransarne hafva morka flackar. Undertill aro vingarne lika 

 ofvan med sidenartad glans, svarta midtelpunkter och mork tvar- 

 skuggning motsvarande yttre tvarranden. Vinglangd 17 mm. 



Kroppen. Antennerna aro hos d* kamtandade. 



Fdrvandlingen obekant. Fjdriln forekommer hogt uppe vid 

 snogransen och ar hos oss tagen endast i fa exemplar. 



Utbredning i Finland: L.p: Kibina M70, Kantalaks (J. Sahib.). 



Utom Finland: Sv.; Lpl.; Norge; Finm. 



140. C. polata (Hb.) 



Hb. Zatr. 805—6 polata (1825); Lef. Ann. L. Fr. 1836 pag. 399, PI. X, 

 8 Brullei; Dup. IV, 52, 7 Brulleata (1812); Tm 508 polata; Stgr 2644 Polata. 



Vingarnes farg. Framvingarne aro ofverpudrade med brunt, 



o 



hvarur den hvita bottenfargen framsticker. A bakvingarne ar 

 det bruna stoftet annu tatare, i foljd hvaraf dessa framsta som 

 jamnt brunskuggade. Fram vingarnes basfalt begransas af en 

 mork och en hvit linie, midtelbandet atfoljes af hvita dubbel- 

 rander bade inat och utat. Emellan dessa dubbelrander ar mid- 

 telbandet brunskuggadt, i midten hvitt eller atminstone ljusare 

 (oppet) med svart midtelpunkt. Midtelbandets morka begransnings- 

 rander bilda bade inat och utat jamforelsevis skarpa uddar, men 

 yttre begransningsranden bildar icke nagot utsprang, utan endast 

 ett afrundadt kna nara framkanten. Utkantfaltet ar brunt, med 

 skarpa tander, som inskjuta emellan den ljusa dubbelrandens 

 uddar. Vaglinien ganska tydlig, bildande utat afrundade, inat 

 spetsiga uddar. Ytterom vaglinien ar utkantfaltet nastan ljusare. 



