80 Acta Societatis pro Fauna et Flora fennica, VIII, n. 3. 



Lefnadssatt och forvandling. Larven ar gron med 2 spetsar 

 vid anus och forekommer pa Betula m. fl. Fjdfiln antraffas i 

 lofskog ganska allmant i aug. — okt. samt efter ofvervintring i maj. 

 Den ar i rorelse om aftonen och natten. 



E. Rr erholl af 6 larver, hvilka forpuppade sig 5 — 18 aug., 

 fjarilar 2 — 13 sept. 



Utbredning i Finland: Ai: Mariehamn (E. Rr). A: Abo, 

 Pargas, S:t Karins (E. Rr); Kakskerta (E. J. Bff). M: Hfors (Nyl.). 

 T: Ruovesi \m (Ppps); Tfors (Ldl). S: S:t Michel ±80, a 2 - 5 9 — J, 

 2_i_2_883 (K. Ehnb.); Sysma V— Vi V 8 ? ( P PP S )- Ka: Vstrand 

 y83 (K. Ehnb.). 14: Kexholm aug. — sept. (Tm). 14. b, w.p: (enl. 

 Tm:s Cat.). O.a: Kalajoki (Inb.); G. Karleby (Hllm j.); Laihela 



(Inb.); Kristinestad (Sjob.). O.b: Kuusamo (Mkn). 



Utom Finland: P.; Ost. prov.; Sv.; s. o. m. Norge; Danm.; Engl.; m. o. 

 s. Eur.; Ural. 



Att ijariln ofvervintrar afven i Finland betviflar jag icke. Daremot 

 betviilar jag, att 2 gen. forekomma om aret. 



143. C. siterata (Hfn). 



Hfn. Berl. M. IV pag. 522 siterata (1768); S. V. pag. 112 Psittacata 

 (1776); ? Esp. 31, 7—11 (larv) Pusaria (1794); Hb. 227 Psittacata; Tm 487— 

 488 siterata; Stgr 2597 Siterata. 



Vingarnes farg ar morkt brungron. Egentligen ar fram- 

 vingames bottenfarg brunaktig med grona ribbor samt gron fram- 

 kant och utkant. Basfaltet och midtelbandet ar morkare, det 

 senare atfoljes inat och utat af en ljus dubbelrand. Yttre ljusa 

 dubbelranden bildar merendels vid framkanten hvita flackar. I 

 midtelbandet finnes svart midtelpunkt och boljlinier, hvilka mot 

 bakkanten bilda ringar. Vaglinien i utkantfaltet otydlig. I ving- 

 spetsen finnes mork snedstrimma och frcin vaglinien utskjuta 

 svarta strimmor mellan ribborna. Utkantlinien upplost i svarta 

 punkter. Fransarne inat grona, utat ljusa, med morka flackar. 

 Bakvingarne aro brungra ofverpudrade med brunt och nastan 

 utan annan teckning an morkare utkant. Undertill aro fram- 

 vingarne gxdbruna med mork yttre tvarrand och ljus tvarskugg- 

 ning ytterom denna. Bakvingarne aro gulaktiga ofverpudrade 

 med brant Framvingarne hafva otydligare, bakvingarne tydligare 

 midtelpunkt. Framvingarnes yttre tvarrand fortsattes sasom en 

 punktrad ofver bakvingarne. Vinglangd 16 mm. 



