Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 3. 5 



lev. seka n. 0°24' lantista ja D 17' itaista pituutta Helsingista 

 laskettuna. Suurin pituus lannesta itaan on n. 35 km. ja 

 suurin leveys pohjoisesta etelaan n. 30 km. Pitajan etai- 

 syys merenrannasta on 30 — 60 km. Rajapitajia ovat Pyha- 

 joki, Vihanti, Haapavesi, Ylivieska ja Merijarvi. Luonnol- 

 lisia rajoja tuskin on. Pyhajoki jakaa pitajan kahteen mel- 

 kein yhta suureen osaan, ollen pitajan seka pohjoinen etta. 

 etelainen laita melkein yhta kaukana joesta. 



Suomen kartaston (1910) mukaan sijaitsee Oulaisten pi- 

 taja + / ja + 2 vuosi-isotermien valisessa vyohykkeessa. Eri 

 kuukausien keskilampotilat saman kartaston mukaan (vuo- 

 silta 1886 — 1905) ovat seuraavat: 



elok. + 14° C. 

 syysk. + 8° C. 

 lokak. + 2°C. 

 marrask. — 3° C. 



Pyhajoki on vuosittain jaassa n. 6 kk. Se jaatyy ta- 

 vallisesti lokak. lopulla ja vapautuu jaapeitteestaan huhtik. 

 jalkipuoliskolla, 22 — 26 p:na. (Rovasti P. Martikaisen ha- 

 vaint. muk.) 



Yleensa on kysymyksessa oleva alue, kuten muukin 

 Keski-Pohjanmaa, pinnanmuodostukseltaan hyvin yksitoik- 

 koista. Niin etenkin korkeussuhteisiin nahden. Maanpinta 

 on hyvin tasaista; pienempia kallioita tosin on, mutta ovat 

 ne matalia, ainoastaan muutamia (harvoin 5 — 10) metria 

 korkeita. Korkeammat kalliot ovat harvinaisia. Runsaam- 

 min tavataan kallioita pitajan N-osassa. Maan suuri tasai- 

 suus ei johdu yksistaan siita, etta irtonaiset maalajit tayt- 

 taisivat kaikki maankuoressa olevat epatasaisuudet, vaan 

 paasyyna on itse vuoriperan tasaisuus. Korkeussuhteiden 

 vaihtelua osoittavat seuraavat luvut: NE:ssa Haapaveden, 

 Oulaisten ja Vihannin rajamailla ovat pitajan korkeimmat 

 seudut, n. 130 m. m. p. y.; pitajan SE-osassa ovat korkeim- 

 mat kohdat n. 93 m. m. p. y., SW:ssa n. 64 m., N:ssa Kau- 

 niskankaan puolella Pyhajoen rajalla n. 103 m.; Oulaisten 

 aseman kohdalla on Pyhajoen pinta 67 m. m. p. y. (Backman 



