Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 3. 15 



joilla paikoin Agrostis vulgaris, Aera caespitosa tai Nardus 

 ovat vallitsevina heinakasveina. Matkaojan varrella on pai- 

 koin kuivempia, paikoin tuoreempia „korpiniittyja". Oulais- 

 ten- ja Vaikonojan ylajuoksulla on kosteampia nevaniittyja, 

 joille Carex livida antaa siniharmaan varin tai Juncus sty- 

 gius punanruskean. Mitka luonnonniityista ovat ihmisten 

 raivaamia ja mitka alkuperaisia, lienee vaikea ratkaista. 

 Luonnonniittyjen heinasato Maataloushallituksen julkaisujen 

 mukaan on ollut seuraava: v. 1910 51,960 desitonn., v. 1915 

 53,291 dt., v. 1918 51,802 dt. 



Viljelykset [viljelysmaan pinta-ala v. 1910 oli 1969 ha 

 (3,4 °/o)> s "^a 2,5 ha puutarhamaata] ovat yleensa pienet. 

 Viime vuosina on kuitenkin huomattavasti lisaa niitty- ja 

 peltomaita raivattu. Pyhajoen laaksoa, muutamien pikku 

 jarvien rantoja ja joitakin mutasoita lukuunottamatta, on 

 Oulainen yleensa karua maaperansa puolesta. Viljelysta ta- 

 vataankin etupaassa edellamainituilla rannoilla. Kevaisin 

 tulvii Pyhajoki usein rantaniityilleen, mutta tulvan lyhytai- 

 kaisuuden vuoksi se ei ole vahingollista, vaan pikemmin 

 painvastoin, silla tulvan tuoma liete hoystaa maan. Jos ke- 

 vattulva jaa joskus tulematta, on heinankasvu silloin huo- 

 mattavasti huonompi kuin tulvavuosina. 



Suurimmassa osassa pitajaa viljellaan maata viela enti- 

 seen tapaan, jolloin tavallisimmin ruis ja ohra vuorottelevat 

 samassa pellossa; kaura kylvetaan etupaassa uuteen pelto- 

 maahan. Viime vuosina, kun viljelysmaita on Iaajennettu, 

 on paikoin ruvettu vuoroviljelystakin harjoittamaan. 



Suurempia maatiloja ei pitajassa ole; viljelys on jarjes- 

 taan pienviljelysta, joka suurempien paaomien puutteen tah- 

 den ei ole erikoisen korkealla kannalla. Useimmissa taloissa 

 on viljelysmaata 2—5 ha.; 83 tai. on viljel. maata5— 10 ha., 

 21 tai. 10—15 ha., 8 tai. 15—25 ha. ja vain 1 tai. (v. 1910) 

 25 — 50 ha. Keskimaarainen lehmaluku taloa kohti on n. 

 4—5 (1919). 



Eniten viljellaan ohraa ja ruista; edellisen sato on noin 

 kaksi kertaa niin suuri kuin jalkimaisen. Karjanhoidon ke- 

 hittyessa viime vuosina on kaurankin viljelys lisaantynyt 



