Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 5. 11 



satt har smaningom framgatt den uppfattningen, vilken for 

 mangen vaxtgeograf fatt karaktaren av axiom, namligen att 

 lika ekologiska betingelser alltid maste ge upphov at samma 

 vaxtsamhalle. Denna villfarelse tillbakavisas pa ett over- 

 tygande satt. Det ar ofta man i naturen pa samma stand- 

 ort finner mycket olika vaxtsamhallen, och tvartom kunna 

 jamforelsevis olika standorter bara samma vegetation. Ge- 

 nom att saiunda det postulerade, ororliga bandet mel- 

 lan vegetationen och standorten brutits och bagge studeras 

 var for sig, har ett fruktbringande induktivt arbete mojlig- 

 gjorts for utronande av det losare eller fastare beroende, 

 i vilket dessa faktiskt sta till varandra. 



Aven pa andra omraden inom vaxtgeografin blevo Hults 

 arbeten uppslaggivande, sa t. ex. da det galler samhallenas 

 utvecklingshistoria. 



Om von Post, som i uppfattningen om vaxtsamhallena 

 i mangt och mycket kan anses som Hults foregangsman, 

 forblev oforstadd i sitt fadernesland Sverige, har Hult i 

 an hogre grad varit det i sitt hemland. Men sasom von 

 Post i grannlandet, hos oss, vann sin forsta anhangare, som 

 forde hans ideer framat, sa fick Hult i Sverige en larjunge, 

 Sernander, som med entusiasm och skicklighet utvecklat 

 och spritt hans uppslag. Jag kan ej i detta sammanhang 

 inga pa huru den modarna vaxtsociologin i vara dagar ut- 

 vecklat sig pa den av Hult lagda grunden, hurusom de 

 schweiziska vaxtgeograferna utan att kanna hans arbeten 

 kommit till ungefar samma resultat, eller huru de Hultska 

 synpunkterna tyckas allt mer och mer vinna insteg over- 

 allt i varlden, dar modarn vaxtgeografisk forskning bedri- 

 ves. Avsikten med denna korta historik har ingalunda 

 varit att giva en fullstandig bild av vaxtgeografins utveck- 

 ling i Norden. Jag har med den endast velat framhalla 

 nagra synpunkter, som, efter vad det synes mig, speciellt 

 hos oss i Finland ej tidigare tillborligt beaktats. 



Innan jag overgar till den skildring, som ar avsikten 

 med detta arbete, skall jag i korthet soka giva en over- 

 blick av vaxtgeografins olika riktningar och underdiscipli- 



