12 Widar Brenner, Vaxtgeografiska studier i Barosunds skargard. 



ner sadana de pa senaste tid utvecklat sig. Det synes mig 

 darvid mest praktiskt att utga ifran de olika slagen av en- 

 heter, som man inom geobotaniken sysslar med. Dessa aro: 



1). Systematikens enheter: arter, slakten etc. Med dem 

 sysslar den floristiska vaxtgeografin. 



2). Livsformerna. Disciplinen bor val heist kallas vaxt- 

 fysiognomi i ursprunglig (Humboldt) och inskrankt me- 

 ning. 



3). Vaxtsamhallena. Disciplinen, som forr ingatt i den 

 allmanna vaxtfysiognomin, bor nu benamnas vaxtsociologi. 



4). Om man sa vill, standorterna. Disciplinen ar vaxt- 

 topografi. 



Ekologi och genetik aro sedan olika riktningar och 

 fragestallningar, som kunna anlaggas pa nagot slag av ovan 

 anforda enheter. 



Vi ha alltsa: 



I. Floristisk vaxtgeografi. 



a). Geografisk-chorologisk floristik, d. a. laran om 

 arternas o. s. v. geograhska och regionala utbredning. 



b). Ekologisk floristik = Autekologi, d. a. laran om 

 arternas ekologiska anpassning till de yttre betingelser, 

 under vilka de leva. 



II. Vaxtfysiognomi. 



a). Geografisk-chorologisk fysiognomi, d. a. laran 

 om livsformernas geografiska och regionala utbredning. 



b). Ekologisk fysiognomi, d. a. laran om livsformer- 

 nas anpassning. 



III. Vaxtsociologi (indelning enligt Nordhagen). 



a). Fysiografisk-fysiognomisk sociologi, d. a. laran 

 om vaxtsamhallenas systematik, sammansattning och 

 byggnad. 



b). Geografisk-chorologisk sociologi, d. a. laran om 

 vaxtsamhallenas geografiska och regionala utbredning. 



c). Ekologisk sociologi = Synekologi, d. a. laran om 

 vaxtsamhallenas anpassning till standorten. 



d). Genetisk sociologi, d. a. laran om vaxtsamhalle- 

 nas utveckling och succession. 



