26 Widar Brenner, Vaxtgeografiska studier i Bardsunds skargard. 



Endast mellan Basto och Baro rader ett omvant for- 

 hallande mot det vantade. Mahanda ar klimatet pa Baro i 

 regeln jamnare pa grund av observationsortens lage vid ett 

 sund med stark strom, som sallan fryser till om vintern. 



Ur det ovan anforda materialet, som framst lider av 

 bristen att stracka sig over en alltfor kort tid, ha dock de 

 viktigaste temperaturklimatiska olikheterna mellan skargar- 

 den och fastlandet kommit fram och med siffror belysts. 

 Flere av dessa aro uppenbart av vikt for vaxtligheten, sasom 

 langden av den period, da temperaturen oavbrutet halles 

 over nollpunkten, vilken avgjort tilltager ut mot havsbandet, 

 med andra ord frostfaran minskas. 



Vidare bor en hogre medel-minimitemperatur, sadan som 

 under vegetationsperioden rader i skargarden, vara vaxtlig- 

 heten till fromma. Ocksa den mindre amplituden for tem- 

 peraturvaxlingarna i skargarden under dygnets lopp torde 

 kunna anses som ett fordelaktigt moment. Daremot betyda 

 lagre medelmaxima i skaren sarskilt om varen en forsenad 

 utveckling. 



De temperaturklimatiska olikheterna ha i allmanhetfram- 

 tratt tydligt mellan de yttersta skaren a ena sidan och de 

 nagot inomskars belagna orterna a andra sidan samt vidare 

 mellan dessa a ena sidan och fastlandet a den andra. Daremot 

 hava regelbundna skiljaktigheter mellan de bagge inomskars, 

 ehuru ratt langt fran varandra belagna Basto och Baro ej 

 kommit till synes, utan trycka har andra, lokalklimatiska 

 differenser belt och hallet sin pragel pa resultaten. Att 

 sadana lokala temperaturfluktuationer kunna vara hogst 

 betydande inom ett relativt litet omrade, visar mitt material 

 tillfyllest. 



Rorande de ovriga klimatiska faktorerna har jag icke 

 nagra speciella data att anfora. Givet ar, att luftfuktigheten 

 i allmanhet tilltager ut mot havsbandet, dar havsdimmor 

 ofta rada aven under dagar, som pa fastlandet aro fullkom- 

 ligt klara. Vad nederborden i form av regn betraffar, torde 

 den daremot i medeltal vara kanske obetydligt mindre ute 

 i skargarden an pa fastlandet. Det ar namligen en ratt vanlig 



