Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 5. 27 



foreteelse, att mindre regnforande moln, kommande norrifran, 

 smaningom skingras vid kusten, sa att de sarskilt i den 

 yttre skargarden ej mer giva regn. Detta forhallande torde 

 emellertid mer an nog uppvagas av den redan namnda 

 storre luftfuktigheten. 



Vindarna och sarskilt de under aret dominerande havs- 

 vindarna kunna i skargarden vara av stor betydelse tor 

 vaxtligheten. 



Deras direkta verkningsomrade ar emellertid sa gott 

 som uteslutande inskrankt till havsbandet och de yttersta 

 skaren, dar de bidraga till att skapa den maritima trad- 

 gransen. I vilken man de av vindarna kringspridda salt- 

 partiklarna kunna vara av betydelse for vaxtligheten inom 

 omradet maste forbliva oavgjort. Daremot aro vagrorelsen, 

 svallet och stanket, vilka ha sin storsta styrka i havsbandet, 

 uppenbart betydelsefulla faktorer for den maritima vegeta- 

 tionen. Av vindforhallandena beroende aro ocksa de regel- 

 bundna variationerna i vattenstandet, vilka i regeln under 

 aret stracka sig over en vertikal amplitud av 60 cm, i sall- 

 synta undantagsfall anda till 1 m. Vattenstandsvaxlingarna 

 astadkomma, pa exponerade stallen tillsammans med vagorna, 

 den zonala anordningen av vegetationen pa alia havsstrander. 



Strandzoner. 



Havsstrandens zoner eller regioner ha varit foremal for 

 ett livligt intresse fran ett stort antal forfattares sida. 

 (Jamfor den utforliga litteraturbehandlingen hos Sernander 

 III.) Av de fiesta, sarskilt algologerna, ha de behandlats i 

 egenskap av vaxtregioner, andra ha ater i forsta hand med 

 dem avsett topografiskt definierade balten. Jag kan omojligt 

 inga pa alia de olika uppfattningar man haft om de vanliga 

 zonerna litoral, sublitoral, elitoral och supralitoral. De se- 

 naste definitionerna av Sernander, vilken uppenbart i forsta 

 hand med sina regioner avser topografiska enheter, grunda 

 sig framst pa submersionens langd och art. Han skiljer 

 forst tva grupper av regioner, den ena intermittent blott- 

 lagd, den andra permanent submergerad. Den forsta grup- 



