28 Widar Brenner, Vaxtgeografiska studier i Barosunds skargard. 



pen delas, likaledes efter submersionens langd och art, 

 i supralitoralen och litoralen. „Litoralen ligger under den 

 normala hogvattenslinjen. Den blottlagges antingen regel- 

 bundet vid ebben, eller i haf utan tidvattensfenomen mera 

 oregelbundet genom vagsugning, storm, strom, periodiska 

 vaxlingar i vattennivan under olika arstider etc." Supra- 

 litoralen „ligger ofver den normala hogvattenslinjen och vates 

 endast intermittent vid svall och stank". Ovan supralito- 

 ralen inskjutes „en epilitoral region, betingad av vindpining 

 och genom vindarne formedlad saltimpragnation". For in- 

 delningen av den standigt submersa regionsgruppen tages 

 en „fotisk faktor: graden av belysningens intensitet". I 

 anslutning till Kjellman och Orsted sattes gransen mellan 

 sublitoral och elitoral „vid den linje, dar den hogre vege- 

 tationen pa grund av intradande ljusbrist borjar upplosa sig 

 i enstaka vaxande individ, dar bottenoknen salunda vidtar, 

 eller eventuellt, dar //onVfe'-samhallena borja dominera". 



Jag kan i en viktig punkt ej. forena mig med Sernander 

 om denna indelning, och det ar litoralens ovre begransning. 

 Vad ar da „den normala hogvattenslinjen"? Finnes nagon 

 sadan viktig topografisk eller ekologisk grans over huvud 

 i naturen? 



A en skyddad langsluttande strand finnes en linje, ne- 

 danfor vilken vaxterna maste kunna utharda atminstone 

 nagot dygns submersion och dar saltanhopning och gods- 

 ling med tang etc. i nagon man eger rum. Om man be- 

 traktar denna som den „normala hogvattenslinjen", nagot som 

 Sernander dock icke torde ga med pa, sa anser jag, att vi 

 har ha litoralens ovre grans. Men pa exponerade strander 

 existerar den normala hogvattenlinjen lika litet som nor- 

 malvattenlinjen absolut icke. Den lugna vattengransen spe- 

 lar har ingen roll, har ar det vagorna, som astadkomma 

 submersionen, och gransen for deras herravalde ar den enda 

 topografiskt ekologiska grans, vilken existerar. Litoralens 

 ovre grans kan alltsa enligt min mening pa sadana strander 

 ej dragas annorlunda an vid denna linje. Jag ar darfor 

 tvungen att fortfarande vidhalla den uppfattning som fram- 



