34 Widar Brenner, Vaxtgeografiska studier i Barosunds skargard. 



sjalvfallet 10. De torra standorterna kan man, sasom jamval 

 Norrlin ofta gor, vidare uppdela i verkligt torra (1—2) och 

 friska (2 — 5) standorter. 



Som indelningsgrund av andra rangen torde lampligen 

 standortens geologiska beskaffenhet, forslagsvis till ett djup 

 av 10 a 20 cm, kunna anvandas. Vi hava har att observera 

 foljande markslag: berg, rullstens- resp. strandgrus, as- 

 resp. strandsand, moran (block-, grus-, sand-, mjalrik) 

 mjala, lera, olika slags gyttja samt olika torvslag. Som 

 viktiga faktorer lampliga att anvandas vid en ytterligare 

 klassifikation framsta bl. a. standortens exposition, substra- 

 tets kalkhalt, surhetsgrad etc., jordartens podsolering, dju- 

 pare jordlagers beskaffenhet o. s. v. 



Bland de supramarina, torra standorterna intaga bergen 

 inom omradet en utomordentligt viktig plats. Man kan 

 har sarskilja flere olika standorter, dels beroende pa om 

 bergarten utgores av kalksten eller ej, dels pa grund av 

 ytbildningen, olika exposition, forekomsten eller avsaknaden 

 av ett tunt skikt forvittringsgrus och humus etc. 



De torra bergen omfatta tva grupper av standorter: 

 bergytor och bergspringor. Bergytorna kunna eligt Ser- 

 nander (II) vidare uppdelas i toppar, zenitytor, lodrata vag- 

 gar, overlutor, fotytor och grottytor. For bergspringorna 

 kommer samma indelning i fraga med avseende pa exposi- 

 tionen. For lutande bergytor och springor ar dessutom 

 deras lage i forhallande till vaderstrecken av storsta be- 

 tydelse. 



Bland losa markslag finnas strandgrus och klapper 

 spridda har och dar aven inom skargardens supramarina 

 delar, strandsanden ar daremot sallsyntare, verklig assand 

 saknas fullstandigt. Moranmarkerna aro nast bergen de 

 vidstracktaste och aro i allmanhet block-, sten- och grus- 

 rika samt till sina ovre delar mer eller mindre starkt ur- 

 skoljda. Sandrika moraner antraffas mera sallan (t. ex. a 

 Elgsjo och Jakob-Ramso), mjalrik moran likasa (exempel 

 Baro och Stor-Ramso). For moranstandorterna liksom for 

 qergen ar sluttningens styrka och exposition av stor be- 



