Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 5. 41 



deras vegetation har jag redan tidigare i korthet karakteri- 

 serat. (Se strandzoner i Nylands skargard.) Det gemen- 

 samma draget ar att skogssamhallen av vanlig typ har ej 

 mer komma till utveckling. I ovrigt gestaltar sig vegeta- 

 tionen mycket olika, beroende pa strandens geologiska natur 

 och laget i forhallande till havsytan, exposition o. s. v. 



De marina bergens vegetation ar anda in i detalj over- 

 ensstammande med den av Hayren skildrade fran Tvarminne. 

 Tallen intar inom den supralitorala zonen en mer undan- 

 skymd plats, mest i form av tvinande, krypande exemplar; 

 aven Cladina- heden trader tillbaka och bladlavsamhallen 

 av framst Parmelia-arter alternerande med skorplavar: 

 Aspicilia cinerea, Lecanora deusta, Lecidea tenebrosa, pan- 

 therina etc. uppna dominans. I dessa upptrader Ramalina 

 subfarinacea ofta som for de yttersta skaren karakteristisk 

 art, andra typiska lavar att fortiga. Nederst pa gransen 

 mot den litorala zonen utvecklar sig pa utskaren regelbun- 

 det en association av Parmelia prolixa, mer inomskars upp- 

 trader har ofta Gyrophora erosa massvis. 



Bergspringorna inom den supralitorala zonen aro, be- 

 roende pa deras storre eller mindre fuktighet upptagna 

 dels av Cladonia- arter, bland vilka rangiformis for utskaren 

 ar karakteristisk, dels av mossor, sasom Ceratodon purpu- 

 reus och Stereodon cupressiforme. Ratt ofta hysa berg- 

 springorna en stor mangd hogre vaxter (Matricaria inodora, 

 Allium schoenoprasum, Festuca rubra), sa att framgent av 

 ort- och grasrika hedar eller angar samt rishedar framst 

 Empetrum-hed uppkomma. I fordjupningar utvecklas frag- 

 ment av mest Amblystegium fluitans- eller Aulacomnium 

 pa/usfre-myrsamhallen, Carex canescens-'angar etc. I smarre 

 vattensamlingar aro Scirpus mamillatus och Sparganium 

 affine vanliga. 



Medan den supralitorala regionen pa berg ar val ut- 

 vecklad endast utomskars, kan den litorala zonens och dess 

 baltens vegetation utan svarighet identifieras och studeras 

 aven langre in och i skyddat lage. 



Inom det suprasalina baltet utomskars bilda obetydliga 



