42 Widor Brenner, Vaxtgeografiska studier i Barosunds skargard. 



skorplavar: Caloplaca scopularis, Lecanora quarzina och 

 prosechoidiza samt hogre upp Rhizocarpon-arter huvudmas- 

 san av den torftiga vegetationen. I springor forekomma 

 annu enstaka mossor (Orthotrichum etc.) samt Festuca rubra 

 och Sagina procumbens, i fordjupningar fragment av Carex- 

 angar, i vattensamlingar typiskt Enteromorpha intestinalis. 

 Pa mindre starkt solexponerade bergstrander ar artantalet 

 betydligt storre. Inomskars ar det suprasalina baltet spe- 

 ciellt a S-berg nastan vegetationslost, pa N-sidor daremot 

 battre utvecklat med t. ex. Lecanora dispersa, Aspicilia 

 caesiocinerea, Biiellia coniops och Rhizocarpon-arter. Det 

 salina baltets typiska association pa berg bildas av Verrucaria 

 maura, vilken emellertid skyr de solexponerade stallena. I 

 havsbandet upptrader redan inom detta balte rikligt bla- 

 grona alger (Calothrix) samt i baltets oversta del i springor 

 har och dar det mest maritima av alia gras, Puccinellia 

 retro flex a. 



I det subsalina baltet dominera blagrona alger, framst 

 Calothrix, till vilken speciellt inomskars salla sig annu 

 andra alger. Den sublitorala zonens mest karakteristiska 

 alg ar Fucus vesiculosus, vilken i havsbandet gar betydligt 

 hogre upp an i inre skargarden, sa att den vid extremt 

 lagt vattenstand t. o. m. delvis kan blottas. 



Sten- och grusstrander aro nast bergen de vanligaste 

 inom den marina regionen. Deras supralitorala del intager 

 speciellt pa havsbandets klippor ofta betydande arealer och 

 ar icke sallan till sina ovre partier betackt av krypande 

 Juniperiis-hedsnar eller Empetrum-mosshed. Ej sallan aro 

 de blottade pa annan vegetation an de skorplavar, framst 

 Lecidea pantherina, som for de supralitorala bergen aro 

 karakteristiska. Mer inomskars upptrada oftast i den sup- 

 ralitorala zonen de valkanda Alnus glutinosa-snaren eller 

 skogsfragmenten, framfor vilka nagon gang ett Myn'ca-snar 

 finnes utvecklat. I yttre skargarden ar humusbildningen 

 a sten- och grusstranderna ytterst svag, och den supralito- 

 rala markvegetationen far typen av en ortrik hed, dar 

 Sedum acre, Fragaria vesca, Rumex Acetosella, Arabidopsis 



