Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 5. 69 



Bromus secalinus. — S. r. ? 4. I ragakrar. Antropo- 

 chor. — F. st.f'q. 



Bromus mollis. — S. p. 17. I inre och yttre skargar- 

 den i mer eller mindre starkt kulturpaverkade laggrasangar 

 pa torra standorter. Antropochor. Har tydligen pa se- 

 naste tid ansenligt forokats. Antecknas av Hisinger blott 

 fran Stor-Ramso och Fagervik, dar den pa 1840-talet blivit 

 sadd. Har sedan fran de aldsta bosattningarna (Basto, Elg- 

 sjo by, Tostholm), dar den forekommer rikligast, spritt sig 

 och tyckes kunna gora sig fullt gallande i konkurrensen. 

 Ar numera antecknad fran de bebodda oarna och holmarna 

 Stor-Ramso, Elgsjo, Orslandet, Basto, Lovo, Skeppo, Skalo, 

 Langlo, Tifto, Kalvo, Kalko, Hatto, Tostholm, Svedjeholm, 

 Hummelskar, Grundso och fran det obebodda Tallholm vid 

 Basto. Artens utbredning ar fortjant att uppmarksammas 

 for framtiden. — F. r. Fagervik, Johannesberg. 



Nardus stricta. — S. st.fq. 30. I inre och yttre skar- 

 garden i laggrasangar. Apofyt. — F. fq. 



Triticum caninum. — S. r. 1. Tingsholm havsstrand. 

 Dessutom funnen pa fastlandet a havsstrand vid Joddbole. 

 Antagligen hemeradiafor. — F. r. Fagervik (His.). 



Triticum repens. — S. fq. 43. I inre och yttre skargar- 

 den samt i havsbandet dels som havsstrandsvaxt, dels som 

 akerogras. Starkt apofyt. — F. fq. 



Elymus arenarius. — S. fq. 37. Endast i yttre skargar- 

 den och havsbandet pa havsstrander, supralitoral. Hemer- 

 adiafor. 



Eriophorum polystachion. — S. fq. 50. Genom hela skar- 

 garden anda ut i havsbandet. Vanlig i supramarina starr- 

 angar pa fuktiga standorter samt i karrsamhallen, i bergput- 

 tar etc. Apofyt. — F. fq. 



Eriophorum vaginatum. — S. fq. 41. I inre och yttre 

 skargarden anda ut i havsbandet i mosse-samhallen och ris- 

 rika Sp/zagmzrn-tallskogar. Hemeradiafor. — F. fq. 



(Eriophorum gracile). — F. r. Inga Stormossen och Fager- 

 vik (His.). 



Eriophorum alpinum. — S. r. 1. Skammo, mosse. Fore- 



