'20 Kyylikynen, Kajaanin kasvistoalueen rajoista ja jaoituksesta. 



kylla useampiakin sellaisia vaaroja, joilta on verrattain laaja 

 nakoala, varsinkin pitajan luoteisosassa; mutta mikaan ei 

 niistakaan kykene lahimainkaan kilpailemaan lantisen kvart- 

 siittialueen korkeimpien kukkuloiden kanssa eika sanotta- 

 vammin „hairitsemaan" alueella vallitsevaa laakeuden lei- 

 maa. Samoin naytti olevan asian laita Kuhmoniemella ja 

 Hyrynsalmellakin, kun niita edellamainituilta korkeammilta 

 vaaroilta katselin. 



Samoin on suoperaisia kasvupaikkoja taallakin jo huo- 

 mattavan runsaasti ja maisemilla yleensa havumetsainen 

 luonne. Mutta vuoriperan paikoittaisesta liuskeisuudesta 

 johtuu, etta lettomaisia noroja ja rameita ja virkeampiluon- 

 toisia sekametsia tapaa tuon tuostakin ja rannoillakin siella 

 taalla rehevampaa kasvillisuutta. 



Alueen kasvistollisesti huomattavin osa on ehdottomasti 

 edellamainittu Ontojarven — Kellojarven— Suomussalmen lius- 

 kejuotti. Se on verrattain kapea ja katkonainen, mutta 

 pitka, hyvan matkaa toistakymmenta peninkulmaa. Varsin 

 omituisia ja silmiinpistavia kasvistonsa puolesta ovat ne 

 serpentiini-, vuolukivi- ja metabasiittikalliot, joita on kahden 

 puolen Kellojarven vesistoa, etupaassa kuitenkin sen itaran- 

 nalla. Niilla kasvaa nimittain melkein jarjestaan jokaisella 

 kolme lajia, Asplenium viride, Cerastium alpinum ja Lychnis 

 alpina, jotka muualla 0&:ssa ovat hyvin harvinaisia. Tapa- 

 sinpa niilla pari kolme huomattavampaa sammaltakin: Mollia 

 fragilis, M. viridula ja Bryum neodamense v. ovatum, joista 

 keskimaista on tavattu Sfr:n ja Kb:n samanluontoisilla kal- 

 lioilla ja viimeksi mainittua muualla 0/e:ssa osaksi aivan sa- 

 mojen edellamainittujen putkilokasvienkin seurassa. Muu 

 kasvillisuus on nailla kallioilla - - kaikkialla - - hyvin niukkaa, 

 eivatka ne nayta vaikuttavan ymparistoonsakaan juuri mi- 

 taan. Lehtomuodostumia ja niille ominaisia lajeja en tavan- 

 nut niiden seutuvilla laisinkaan ja muitakin huomattavampia 

 kuivan maan lajeja oli hyvin harvassa. Niista mainittakoon 

 Lycopodium alpinum, Cystopteris fragilis, Carex pallescens 

 (pec), Paris, Trifolium spadiceum, Alchemilla pastoralis (cp. 

 1 paik.), Fragaria, Gentiana lingulata, Prunella, Ribes rubrum 



