Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N.o 6. 7 



konsentrisiin vyohykkeihin, joiden yhteisena keskuksena on 

 Oulujarvi. Uloimmat, periferiset osat: Suomenselan salo- 

 seutu, Kuhmoniemi, Lentiira, Suomussalmi, itainen Hyryn- 

 salmi ja koillis-Puolanka muodostavat oman vyohykkeensa, 

 varsinaisen y 1 i m a a n eli Yla-Kainuun. Etela-Puolanka, Risti- 

 jarvi ja Yli-Sotkamo valivyohykkeen seka Oulujarven 

 ja Sotkamon vesiston lahimmat seudut sisimmaisen eli lehto- 

 alueen, Ala-Kainuun. Tata jaoitusta olen noudattanutkin 

 „Suomussalmen kasviston" (Acta Soc. F. Fl. Fenn. 46) valmis- 

 tavassa osassa ja lajiluetteloiden avulla koettanut valaista 

 mainittujen alueiden keskinaisia suhteita. 



Mutta tamakaan jako ei mielestani viela oikein vastaa 

 Kajaanin alueen luonnonmukaisia oloja. Siina joudutaan 

 nimittain tekemaan aika lailla vakivaltaa muutamille sangen 

 yhtenaisille maaperaalueille. Sitapaitsi tulee noiden vyo- 

 hykekayrain veto melkoisen mutkikkaaksi ja mielivaltaiseksi. 

 Sen vuoksi olenkin nyttemmin paatynyt aivan toisenlaiseen 

 jakoon, joka perustuu alueen geologisiin suh- 

 teisiin. Kun nimittain silmailee maakuntamme vuoripera- 

 karttaa, tosin viela varsin vajanaista, niin tulee oitis teh- 

 neeksi sen havainnon, etta erilaiset vuorilajiryhmat esiintyvat 

 siina samansuuntaisina, paaasiassa S — N kulkevina jokseen- 

 kin yhdenjaksoisina, syrjilleen (E ja W) tarkoin rajoitettuina 

 juotteina ja vyohykkeina. „Harmaata kivea", graniittia ja 

 gneissia, on muodossa tai toisessa enemman tai vahemman 

 kaikkialla, mutta siita huolimatta esiintyvat pehmeammatkin, 

 liuskeiset vuorilajit useimmiten vain samoilla, maaratyilla 

 alueillaan ja selvassa suunnassa, kun taas toiselta puolen on 

 laajoja eramaavyohykkeita, joilla graniitti nayttaa olevan 

 niin ehdottomana yksinvaltiaana, etta „paremmat" vuorilajit 

 saavat siella sijaa vain hajallisina pisteina ja kapeina, katko- 

 naisina juotteina tai puuttuvat kokonaan. — Ja mika tassa 

 yhteydessa erikoisen tarkeaa: kasvillisuuskin on nailla eri- 

 laisilla maaperaalueilla suurin piirtein hyvin samanlaista aina 

 vyohykkeellaan. 



Naiden seikkojen nojalla olen johtunut seuraavaan Okm 

 jaoitteluun. 



