Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49, N:o 6. 15 



sella kaunis, metrin korkuinen pehko vuohenkelloa, Campa- 

 nula rapunculoides. Nama ovat kuitenkin kaikki niilla enem- 

 man tai vahemman harvinaisia ja vahavaltaisia, vaikka useim- 

 pia onkin tavattu useammissa paikoissa. — Sen sijaan on 

 joukko ruohoja, jotka ovat naille niityille seka lihavammille 

 etta karummille yhteisia ja erittain luonteenomaisia. Niista 

 mainittakoon etusijassa Mulgedium alpinum, joka on Savon 

 maisemille samoin kuin suurimmalle osalle Ok:kin vallan 

 vieras ja niin ollen keskisuomalaiselle keraajalle silmiin- 

 pistavin. Taman puolesta herattaa se huomiota enemman 

 kuin runsaudellaan, vaikka nakeehan sita. valista aika pal- 

 jonkin. Kansa nimittaa sita koko talla alueella „p6ppohei- 

 naksi", naiden maisemien juhlallisimman elainasukkaan, kar- 

 hun, kunniaksi. Karhua on nimittain sanottu „popoksi", 

 kun ei ole uskallettu sita omalla nimellaan mainita. Toista- 

 kin pohjoista ruohoa, Gnaphalium norvegicum'is. olen usein 

 tavannut nailla niityilla, vaikka paljon niukemmin kuin edel- 

 lista. Yhta ominaisia kuin edelliset, elleivat vielakin enem- 

 man huomattavia, ovat naille kasvupaikoille, varsinkin kos- 

 teampiperaisille, myos Epilobium Hornemanni ja Stellaria 

 nemorum, jotka yhdessa muutamien tavallisempain lajien, 

 Ulmaria, Crepis paludosa y. m. kanssa muodostavat usein 

 uskomattoman tiheita ja sotkuisia kasvustoja. Korkeat sana- 

 jalat, Aspidium dilatatum ja Athyrium filix femina, lisaavat 

 myos usein huomattavasti rehevyyden tuntua. Kun viela 

 mainitsen seuraavat: Eqvisetum pratense, Phegopteris poly- 

 podioides, Calamagrostis epigea, C. lapponica, C. purpurea, 

 Carex loliacea, C. tenella (st. r.), C. teretiuscula (r.), C. he- 

 leonastes (r.), Oxalis, Geum rivale, Viola epipsila, Geranium 

 silvaticum, Listera cordata, Cirsium heterophyllum, Angelica 

 silvestris ja korkeat Archieraciumit seka kosteammilla pai- 

 koilla enemman tai vahemman tavalliset Selaginella, Eqvise- 

 tum palustre, Carex sparsiflora, C. flava, E. dioica, Eriopho- 

 rum alpinum, E. latifolium, Parnassia, Montia ja Sceptrum, 

 niin luulenpa luetelleeni naiden kasvupaikkojen huomatta- 

 vimmat osakkaat. 



Alueen verrattain lukuisilla letoilla ovat enemman tai 



